Vapaa-ajan viettotavat ja työhyvinvointi : palautuminen mediaattorina - Vähä-Mustajärvi, Katri (2024)
Työhyvinvointi on työntekijän subjektiivinen myönteinen kokemus siitä, että työhön kuuluvat voimavarat sekä omat fyysiset ja psyykkiset voimavarat ovat riittäviä tai ylittävät työn asettamat vaatimukset. Työhyvinvointi liittyy työelämässä jaksamiseemme ja on siten yhteiskunnallisesti merkittävä tekijä. Työhyvinvointi ei ole pysyvä tila: se vaihtelee työhön liittyvien kuormitus- ja voimavaratekijöiden mukaan. Työn vaatimuksien aikaansaamasta kuormituksesta toipuminen vaatii palautumista. Palautumisen aikana yksilön psykofysiologinen tila palautuu työ-päivän aikana koettua kuormitusta ja stressiä edeltävälle tasolle. Yksilö voi tyydyttää toipumisen tarpeensa esimerkiksi osallistumalla vapaa-ajan aktiviteetteihin. Työhyvinvointia tarkastellaan tässä pro gradu -tutkielmassa neljän ulottuvuuden avulla: työn imu, työtyytyväisyys, työholismi ja työuupumus. Tutkimuksessa tarkasteltiin, onko erilaisilla vapaa-ajan viettotavoilla yhteyttä työhyvinvoinnin ulottuvuuksiin. Lisäksi selvitettiin, onko työstä palautuminen vapaa-ajan viettotavan ja työhyvinvoinnin välistä yhteyttä välittävä mediaattoritekijä.