Kohti uutta suuntaa liikuntapalvelutuotannon saavutettavuuden edistämisessä : näkökulmina saavutettavuuskehikko, Pierre Bourdieun pääomateoria ja laaja-alainen yhteistyö - Tommila, Juulia (2024)
Julkishallinnon liikuntapaikkarakentamisella ja liikuntapoliittisilla linjauksilla on aktivoitu väestöä liikkumaan jo useiden vuosikymmenten ajan. Siitä huolimatta yhä useampi liikkuu terveytensä kannalta liian vähän. Lisäksi liikkuminen on polarisoitunut. Nykyinen eriytynyt liikuntakulttuuri ja yhteiskunnalliset muutokset haastavat liikkumista edistävien toimijoiden kykyä vastata eriarvoisuuteen liittyviin kysymyksiin. Jotta haasteisiin voidaan vastata, vaaditaan toimijoilta nyt uudenlaisia ratkaisuja edistääkseen yhdenvertaisia mahdollisuuksia liikkua. Tämän liikunnan yhteiskuntatieteiden pro gradu -tutkielman tavoitteena oli selvittää Rauman seudun liikkumisen edistämisen asiantuntijoiden ja avainhenkilöiden näkemyksiä liikuntapalvelutuotannon saavutettavuudesta. Tutkielmassa tarkasteltiin Virmasalon ja Hasasen (2022) saavutettavuuden ulottuvuuksien viitekehystä käyttäen, minkälaisin keinoin liikkumiseroja on aikaisemmin poistettu ja keillä on tutkittavien mukaan tulevaisuudessa vastuu edistää yhdenvertaisia liikkumismahdollisuuksia. Lisäksi tutkielmassa selvitettiin Bourdieun (1986) pääomateorian valossa, minkälaista pääomaa liikkumisen yhdenvertaisuuden edistäminen edellyttää toimijoilta. Tutkielma toteutettiin osana Rauman kaupungin uutta liikkumissuunnitelman laadintaprosessia. Sen vuoksi tutkielmassa selvitettiin myös sitä, miten yhteissuunnittelu tukee eri toimijoiden yhteistyötä yhdenvertaisuuden edistämisessä saavutettavuuskehikkoa käyttäen. Tutkimus on laadullinen ja tieteenfilosofisesti se pohjautuu sosiaaliseen konstruktionismiin. Tutkimuksen aineisto kerättiin ryhmähaastatteluilla (n = 21), kyselylomakkeella (n = 33) ja työpajan havainnoinnilla. Aineisto analysoitiin teoriaohjaavalla sisällönanalyysilla. Tulosten perusteella liikuntapalvelutuotannon saavutettavuuden edistäminen edellyttää kaikkia kolmea pääomaa toimijoilta. Tutkittavien mukaan kulttuurinen pääoma ilmenee liikkumisen arvostamisena, liikkumisen puheeksi ottamisena ja tietotaidolla. Taloudellinen pääoma koskee henkilöstöresursseja ja taloudellisia investointeja. Sosiaaliseen pääomaan sisältyy aktiiviset verkostot ja vastinparit. Edellä mainittujen tekijöiden puuttuessa, liikkumismahdollisuuksiin vaikuttamista ei tunnisteta tai poikkihallinnollisia yhteistyömalleja ei synny. Kun toimijoilla on riittävästi pääomaa, mahdollistaa se laaja-alaisen saavutettavuuden edistämisen. Liikuntapalvelutuotannon saavutettavuuden edistäminen näyttäytyy tulosten perusteella monialaisena ilmiönä, jonka toteuttamiseksi tutkittavat odottavat tulevaisuudessakin kaikilta eri sektoreilta aktiivisuutta. Tiedolliseen, kulttuuris-asenteelliseen, mentaaliseen ja sosiaaliseen saavutettavuuden ulottuvuuteen odotetaan jatkossa kiinnitettävän huomiota kaikilla sektoreilla, sillä niissä ilmenee eniten haasteita ja ne edellyttävät toimivia palveluketjuja. Tutkielma osoitti, että saavutettavuuskehikko auttaa muun muassa tunnistamaan liikkumisen moninaiset esteet. Lisäksi se tukee toiminnan laadun arviointia ja kehittämistä. Yhteissuunnittelutilaisuudet koettiin hyviksi paitsi tiedon jakamisen ja saannin, myös ennen kaikkea verkostoitumisen ja laaja-alaisen yhteistyön edistämisen kannalta.