Biodegradable plastics toxicity on Water flea (Daphnia magna) - Yli-Tuomola, Aliisa (2024)
Mikromuovilla on todettu olevan negatiivisia vaikutuksia ympäristöön. Näiden negatiivisten vaikutusten myötä, uusia biohajoavia muoveja kehitetään luonnonmukaisista ja perinteisistä öljypohjaisista raaka-aineista. Aikaisemmat tutkimukset ovat todenneet, että osa biohajoavista muoveista ei ole hajonnut luvatusti ympäristössä, varsinkaan akvaattisissa ympäristöissä. Biohajoavien muovien on mahdollisesti havaittu aiheuttavan jopa enemmän negatiivisia vaikutuksia ympäristöön verrattuna ei-biohajoavaan muoviin. Tähän vaikuttaa biohajoavien muovien biosaatavuus ja niiden taipumus hajota. Tässä tutkimuksessa tutkimme aiheuttaako biohajoavat muovit toksisuutta vesikirppu Daphnia magnaan, vaikuttavatko biohajoavat muovit D. magnan lisääntymiseen ja tiettyjen geenien ilmentymiseen. Näitä tutkittiin akuutilla- ja kroonisella toksisuuskokeella, joiden konsentraatiot vaihtelivat 3,2–320 mg/l välillä. Tuloksista havaittiin, että biohajoavat muovit aiheuttivat D.magnan kuolleisuutta. Kuolleisuus on voinut aiheutua siitä, että biohajoavat muovit on kehitetty hajoaviksi, jonka myötä ne voivat vapauttaa vaarallisia lisäaineita ympäristöön. Kroonisessa toksisuuskokeessa vesikirput lisääntyivät alhaisemmissa biohajoavien muovien pitoisuuksissa enemmän kuin kontrollipitoisuudessa Mahdollinen selitys lisääntyneelle poikastuotannolle on se, että jotkin bakteereista voivat hyödyntää biohajoavia muoveja hiilenlähteenä. Bakteerit lisääntyvät ja täten vesikirpuilla on enemmän ravintoa ja energiaa voitiin hyödyntää enemmän lisääntymiseen. Kroonisen toksisuuskokeen jälkeen geenivasteissa havaittiin vierasainemetaboliaan liittyvien mox ja gst geenien vaimennussäätelyä. Mahdollisesti näiden geenien vaimennussäätely kompensoi esimerkiksi eloonjäämiseen liittyvien geenien lisääntynyttä ilmentämistä. Tätä geenien vaimennussäätelyä on havaittu D. magnalla ja lisääntymiseen liittyvällä vtg1 geenillä, jolloin energiaa siirtyi lisääntymisestä selviytymiseen. Kaiken kaikkiaan nämä vaihtelevat tulokset biohajoavien muovien vaikutuksista D.magnaan indikoivat, että biohajoavat muovit voivat aiheuttaa toksisia vaikutuksia eliöille niiden ”ympäristöystävällisyys” leimasta huolimatta.