Työkavereiden ja esihenkilön työriippuvuutta ilmentävän käytöksen yhteydet yksilön itsearvioituun työriippuvuuteen : muokkaako organisaatiolta tai esihenkilöltä saatu tuki näitä yhteyksiä? - Malkamäki, Maarit; Pohto, Essi (2024)
Työriippuvuus määritellään toiminnalliseksi riippuvuudeksi, jolla on haitallisia vaikutuksia. Tutkimukset ovat osoittaneet, että liialliseen työskentelyyn taipuvainen työympäristö on yhteydessä yksilön liialliseen ja pakonomaiseen työskentelyyn. Lisäksi on ehdotettu, että johtajat ja esihenkilöt voivat altistaa alaisensa liialliselle työskentelylle. Työpaikalla saadun sosiaalisen tuen ja liiallisen työskentelyn välisestä yhteydestä on kuitenkin saatu keskenään ristiriitaisia tuloksia. Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin hierarkkisella lineaarisella regressioanalyysilla vastaajan arvioiman esihenkilön ja/tai työkavereiden työriippuvuutta ilmentävän käytöksen yleisyyden yhteyttä vastaajan itsearvioituun työriippuvuuteen sekä vastaajan esihenkilöltä ja/tai organisaatiolta saadun sosiaalisen tuen mahdollista muuntavaa vaikutusta tähän yhteyteen. Vastaajan itsearvioitua perfektionismia ja työn vaatimuksia sekä vastaajan johtotehtävissä työskentelyä tarkasteltiin kontrollimuuttujina, sillä näiden on aiemmin havaittu olevan yhteydessä työriippuvuuteen. Tutkittavat (n = 1 499) osallistuivat Suomessa vuonna 2023 toteutettuun avoimeen kyselytutkimukseen. Merkittävä osa vastaajista oli naisia (75,9 %) ja korkeasti koulutettuja (74,3 %). Kysely toteutettiin osana laajaa kansainvälistä työriippuvuutta koskevaa tutkimushanketta. Tulokset osoittivat, että regressiomallissa työkavereiden työriippuvuus selitti tilastollisesti merkitsevästi vastaajan työriippuvuutta ja lisäsi mallin selitysastetta 2 prosenttiyksikköä. Sen sijaan esihenkilön työriippuvuus ei selittänyt regressiomallissa vastaajan työriippuvuutta tilastollisesti merkitsevästi. Tutkimuksen kolmella kontrollimuuttujalla, eli perfektionismilla, työn vaatimuksilla ja johtotehtävissä työskentelyllä, oli kuitenkin merkittävästi työkavereiden työriippuvuutta suurempi selitysosuus (45,3 %) suhteessa vastaajan työriippuvuuteen. Esihenkilöltä saadun tuen havaittiin vahvistavan (B = .041, p = 0.027) työkavereiden työriippuvuuden ja vastaajan työriippuvuuden välistä yhteyttä silloin, kun vastaaja oli arvioinut työkavereidensa ilmentävän runsasta työriippuvaista käytöstä. Organisaatiolta saadulla tuella ei havaittu olevan muuntavaa vaikutusta tähän yhteyteen. Työkavereiden työriippuvuuden yhteys vastaajan työriippuvuuteen sekä esihenkilöltä saadun tuen tätä yhteyttä vahvistava vaikutus olivat tutkimuksen merkittäviä löydöksiä, jotka tulisi huomioida osana organisaatioiden johtamista ja esihenkilötyötä, työntekijöiden hyvinvoinnin edistämiseksi. Tulosten perusteella voidaan kuitenkin myös todeta, että yksilöllisistä piirteistä perfektionismilla ja työpaikan rakenteellisista tekijöistä erityisesti työn vaatimuksilla on suurempi merkitys työriippuvuuden ilmenemisessä kuin tilannekohtaisista tekijöistä työriippuvaista käytöstä ilmentävällä työyhteisöllä tai työpaikalla saadulla sosiaalisella tuella.