Mentalisaation epätasapainon ilmeneminen lähisuhdeväkivallan hoitoon tarkoitetussa ryhmämuotoisessa pariterapiassa - Liukkonen, Netta; Vallenius, Iida (2024)
Mentalisaatio on päivittäisen vuorovaikutuksemme taustalla vaikuttava sosiaalinen prosessi, jonka avulla pyrimme ymmärtämään ja tunnistamaan omia ja toisten mentaalisia tiloja sekä niiden vaikutuksia vuorovaikutussuhteisiin. Puutteellisten mentalisaatiotaitojen on nähty johtavan vaihtoehtoisten strategioiden käyttöön mentalisaation tilalla ja näiden strategioiden käyttö voi äärimmillään johtaa väkivallantekoihin. Epätasapainoisen mentalisaation ja väkivallan yhteys on tunnistettu useissa tutkimuksissa, mikä tekee sen tutkimisesta lähisuhdeväkivaltaintervention kontekstissa mielekästä. Käsittelemme puheessa ilmenevää mentalisaatiota sen ulottuvuuksien epätasapainoisuuden näkökulmasta käyttäen tutkimusmenetelmänä teoriaohjaavaa sisällönanalyysiä. Tutkimuksemme aineisto koostui Kuopion seudun mielenterveysseuran Hyvä Mieli ry:n Turvallinen perhe –hankkeen videoiduista ja litteroiduista monipariskuntaryhmän tapaamisista. Poimimme ja jäsensimme mentalisaation epätasapainoon viittaavia puheotteita videomaterialiaalista MIS-mittarin avulla. Analyysin perusteella mentalisaation epätasapainoon viittaavat puheotteet jakautuivat sukupuolen sekä väkivallan kokemisen ja tekemisen välillä. Miehillä ilmeni enemmän mentalisaation epätasapainoa kuin naisilla, minkä lisäksi epätasapaino näkyi sukupuolien välillä eri ulottuvuuksilla. Myös väkivallan tekijyys oli yhteydessä suurempaan mentalisaation epätasapainoon. Onnistuimme rakentamaan kolme mentalisaatioprofiilia, joiden kautta kykenimme tarkastelemaan epätasapainon yksilöllisyyttä ja erillisyyttä muista profiileista. Tutkimuksemme tarjoaa uutta tietoa mentalisaation epätasapainosta ja sen tunnistamisesta puheen perusteella väkivaltaintervention kontekstissa. Lisäksi lähivuosina kehitetyn MIS-mittarin hyödyntäminen uudenlaisessa tutkimusasetelmassa tuo tuoretta tietoa mentalisaation tutkimuskentälle. Peräänkuulutamme lisää tutkimusta mentalisaation epätasapainosta, etenkin väkivallantekijöiden hoidossa. Mentalisaation epätasapainoisuuden yksilöllisten piirteiden tunnistaminen kliinisessä työssä tarjoaa mahdollisuuksia kehittää ja uudistaa tulevaisuuden hoitomalleja.