Periodic, aperiodic, and phase-locked brain activity in the perception of continuous speech with different levels of difficulty and intelligibility - Ekroos, Tuike (2023)
Jatkuva puhe on tärkeä osa ihmisten välistä jokapäiväistä kommunikaatiota. Tähänastisessa tutkimuksessa on esitetty, että puheen havaintoon liittyy niin periodista ja aperiodista aivotoimintaa kuin aivotoiminnan lukkiutumista puheärsykkeisiin. Toistaiseksi puheen havaintoon liittyviä neuraalisia vasteita on tutkittu pääasiassa käyttämällä yksittäisiä puheärsykkeitä kuten tavuja ja sanoja tai lauseita, jotka eivät täysin vastaa luonnollisissa tilanteissa tuotettuja puheen osia. Jatkuvan puheen havaitsemista on tutkittu vähän, eikä puheelle tyypillisiä vaikeustasojen ja ymmärrettävyyden eroja ole otettu huomioon. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tarkastella jatkuvan puheen havaintoon liittyviä aivovasteita puheen eri vaikeustasot ja puheen ymmärrettävyys huomioiden. Tämä tehtiin tutkimalla eroja, joita on löydettävissä eri puhetilanteiden (vaikea, helppo ja vokoodattu puhe) välillä erilaisissa aivotoiminnan tyypeissä eli periodisessa ja aperiodisessa aivotoiminnassa sekä aivoaktivaation lukkiutumisessa puheärsykkeisiin. Tarkastelua tehtiin aivojen frontaalisilla, temporaalisilla ja parietaalisilla kortikaalisilla alueilla, joiden tiedetään olevan kielellisessä prosessoinnissa keskeisiä. Tutkittavat (N = 14) olivat terveitä, äidinkielenään suomea puhuvia yliopisto-opiskelijoita. Tässä tutkimuksessa puheen ymmärrettävyys liittyy siihen missä määrin puheärsykkeiden spektraalisia ja temporaalisia yksityiskohtia on manipuloitu vokoodauksessa kun taas puheen vaikeudella viitataan lingvistiseen monimutkaisuuteen päähuomion ollessa kieliopillisissa ja leksikaalisissa seikoissa. Tutkimus vahvisti käsitystä, että puheen vastaanotto on neuraaliselta perustaltaan moninaista. Tilastollisesti merkitseviä eroja löydettiin kaikissa kolmessa tarkastellussa aivojen aktiivisuuden tyypissä verrattaessa vaikeustasoltaan ja ymmärrettävyydeltään erilaisia puheärsykkeitä toisiinsa. Löydetyt erot olivat kuitenkin jossain määrin odotusten vastaisia ja keskenään ristiriitaisia eikä näiden tulosten perusteella voidaan katsoa minkään tarkastelluista ilmiöistä selittävän eri vaikeustasoisen puheen tai ymmärrettävyydeltään eroavien puhetyyppien aivoissa aiheuttamia prosesseja aivoissa. Tuloksia voidaankin pitää suuntaa antavina antaen. Ne antavat viitteitä jatkuvan puheen havaintoon liittyvien aivotoimintojen moniulotteisesta luonteesta ja osoittavat tarvetta suurempaa otoskokoa ja kontrolloidumpia ärsykkeitä hyödyntäville jatkotutkimuksille.