Sironneen säteilyn kartoitus koronaariangiografiasalissa - Ahokas, Jasmiina (2023)
Keskimääräisen eliniän kasvaessa tarvittavien kardiologisten toimenpiteiden määrä on lisääntynyt. Hoitohenkilökunnan altistumisaika säteilylle on näin ollen myös kasvanut, jonka vuoksi säteilyturvallisen toiminnan jatkuva kehittäminen on tärkeää. Sirontakartan muodostaminen on eräs tapa kehittää säteilyturvallista toimintaa sairaalaympäristössä ja sen avulla suojien sijoittelu voidaankin toteuttaa optimoidusti. Sirontakartta on mahdollista muodostaa kardiologisessa toimenpidesalissa käyttäen läpivalaisupulssia, jonka aikana fantomista eli keinotekoisesta testikohteesta sironnutta säteilyä mitataan huoneen eri kohdissa ja korkeuksilla. Tässä tutkielmassa syvennyttiin erityisesti koronaariangiografiasalissa läpivalaisun käyttöön liittyviin säteilyturvallisuustekijöihin ja suojausmahdollisuuksiin. Osana tutkielmaa mitattiin sironnutta säteilyä koronaariangiografiasalissa Mikkelin keskussairaalassa kahdella eri läpivalaisulaitteen tutkimuskulmalla käyttäen tavanomaisia lyijysuojia. Tutkielmassa tarkasteltiin lisäksi mahdollisia toissijaisia sirontakohteita koronaariangiografiasalissa. Tutkielman loppupäätelmänä havaittiin sironneen säteilyn suunnan ja suuruuden olevan jokseenkin epäintuitiivista ja näin ollen sirontamittausten tekeminen auttoi henkilöstöä toimimaan sädehygieenisesti koronaariangiografiasalissa. Sirontakartoista pystyttiin päättelemään säteilyn siroaminen myös muista suunnista kuin operoivan lääkärin etupuolelta, joka vastasi alkuperäistä hypoteesia. Lisäksi tutkimuksessa havaittiin, että sironneen säteilyn annosnopeus oli suurinta, kun käytettiin syviä kallistuksia, kuten LAO 90 astetta. Tutkimustulosten pohjalta järjestettiin henkilöstölle lisäkoulutusta suojainten käyttämiseen sekä sijoittumiseen toimenpidesalissa.