Metsän tarina : tunnettuuden vaikutus metsien hakkuisiin ja suojeluun - Hänninen, Matleena (2023)
Metsän tarina on vuonna 2012 julkaistu dokumenttielokuva, joka kuvaa romantisoivasti vanhoja suomalaisia luonnontilaisia metsiä. Suomessa tällaisten metsien lukumäärä on laskenut huomattavasti metsätalouden myötä. Kuvaamalla katoavia metsiä romantisoivalla esitystavalla voidaan katsojissa mahdollisesti herättää suojeluhalua niitä kohtaan. Etelä-Savossa ja EteläKarjalassa sijaitseville elokuvan kuvauspaikoille suunnitellut ja niillä toteutuneet hakkuut ovatkin aiheuttaneet useita kohuja vuosien varrella, sillä esimerkiksi yhdellä hakatuista kuvausalueista esiintyi ennen hakkuita elokuvassa kuvattua Etelä-Suomessa harvinaista kuukkelia (Perisoreus infaustus). Tämän gradututkimuksen tarkoituksena oli selvittää, ovatko Metsän tarinan kuvausalueiden saama huomio ja elokuvan romantisoiva esitystapa vaikuttaneet kuvausalueiden metsänkäsittelyyn. Tutkimukseen valittiin elokuvan yhdeksän kuvausalueen lisäksi lähialueilta 27 topografialtaan vastaavanlaista metsäaluetta vertailualueiksi. Tutkimuksessa verrattiin paikkatieto-ohjelmaa hyödyntäen kuvausalueiden metsien kehitystä, hakkuita sekä luonnonsuojelualueiden muutoksia valittujen vertailualueiden vastaaviin muutoksiin ajanjaksolla, johon sisältyi vuosia sekä ennen elokuvan julkaisua että sen jälkeen. Muuttujia tarkasteltiin myös tarkastelujakson sisäisesti eri vuosien välillä, jotta voitiin havaita, milloin muutoksia on tapahtunut erityisen paljon. Tutkimuksessa havaittiin elokuvalla olleen lyhytaikainen positiivinen vaikutus kuvausalueiden metsiin elokuvan julkaisun jälkeen, sillä muutaman vuoden ajan kuvausalueilla puustoa hakattiin vähemmän kuin vertailualueilla. Kuitenkin otettaessa huomioon kaikki elokuvan jälkeen tarkastellut vuodet, kuvausalueilla tapahtui enemmän hakkuita elokuvan julkaisun jälkeen kuin ennen sitä. Toisaalta elokuvan julkaisun jälkeen kuvausalueille perustettiin suhteellisesti enemmän ja laajempia suojelualueita kuin vertailualueille. Elokuvalla oli siis sekä positiivisia että negatiivisia vaikutuksia kuvausalueiden metsiin niiden säilymisen kannalta. Tämä tutkimus ei kuitenkaan kerro, johtuivatko havaitut vaikutukset elokuvan esitystavasta vai yleisesti elokuvan saamasta huomiosta. Lisätutkimusta romantisoivan esitystavan vaikutuksista tarvitaan siis edelleen, jotta tiedetään, onko se kannattava tapa kuvata luontoa, jota halutaan suojeltavan.