Fotorealistinen tuotekuvastaminen latenteilla diffuusiomalleilla - Karppinen, Kalle (2023)
Tämä kandidaatintyö tutki latenteilla diffuusiomalleilla (LDM) muodostettujen kuvien soveltuvuutta fotorealistiseen tuotekuvastamiseen ja ihmisten näkemyksiä LDM:llä generoiduista tuotekuvista. Lisäksi tutkimuksessa pohdittiin synteettiseen kuvangenerointiin liittyviä eettisiä näkökulmia UNESCO:n ja ECCOLA-viitekehyksien perusteella. LDM on koneoppimismalli, mikä sisältää pakattua tietoa kuvan keskeisistä piirteistä, jota voidaan myöhemmin käyttää uusien kuvien muodostamisessa. Fotorealismilla tarkoitetaan kuvan pyrkimystä olla oikean valokuvan näköinen. Työssä kerättiin tietoa tuotekuvastamisesta erityisesti markkinointiviestinnällisiä kanavia varten, ja luotiin kirjallisuuskatsauksen muodossa kuvauksia kirjoitushetkellä laadukkaimpia tuloksia tuottavista tekniikoista ja toimintamalleista. Tuotetun sisällön laadullisen onnistumisen ja tekniikoiden käyttämisen eettisten seikkojen tarkastelu oli myös olennainen osa tutkimusta. Kirjallisuuskatsauksen lisäksi tutkimuksessa kerättiin dataa mielipidekyselyn muodossa, jolla selvitettiin ihmisten toiveita synteettisen sisällön käyttämisestä markkinointiviestinnällisenä välineenä. Kyselytutkimuksella pyrittiin sitomaan tutkimusaiheen teoriaa todellisuuteen, ja todistamaan kuvangeneroimisen toimivuutta ja käyttökelpoisuutta. Kyselyä ja tätä tutkielmaa varten luodut kuvat valmistettiin kuvaamalla reaalimaailman kohteesta neljäntoista kuvan kuvatietokanta, joka siirto-opetettiin olemassa olevan latentin diffuusiomallin Stable Diffusion v.2.1 non-EMA:n alkuperäisten arvojen yhteyteen hyödyntäen suurille kielimalleille kehitettyä LoRA (Low Ranking Adaptation of Large Language Models) menetelmää. Kuvattavaksi kohteeksi valikoitui symmetrinen pinnatuolimalli, joka kuvattiin neljässä eri värissä. Kandidaatintyön kyselytutkimus toteutettiin Google Forms mielipidekyselynä, jossa vastaajat saivat kertoa mielipiteitään synteettisen sisällön käyttämisestä markkinointiviestinnän välineenä, ja arvioida kuvien fotorealistista uskottavuutta Likert-asteikolla 1–5 ja vapaavalintaisten lisäkysymysten muodossa. Kyselytutkimustulokset osoittivat tekniikoiden omaavan suuren potentiaalin fotorealistisessa sisällöntuottamisessa, ja niiden käyttämisen olevan jossain tilanteissa markkinointiviestinnällisesti kannattavaa. Tutkimustulosten perusteella kuvasynteesillä voidaan saavuttaa jo ainakin suhteellinen fotorealismin taso. Toisaalta ne myös kertovat ihmisten mielipiteistä siitä, miten tekoälytekniikoiden käyttäminen tulisi tehdä avoimesti ja aihepiirin eettisiä aspekteja miettien, jottei kuluttajia johdettaisi harhaan.