Valmistavan voimaharjoituksen vaikutukset 800 metrin juoksun suorituskykyyn - Ihamäki, Antti (2023)
Johdanto. Kestävyysjuoksusuoritusta rajoittaa aerobisten ominaisuuksien lisäksi hermo-lihasjärjestelmän toiminta. Suorituskykyyn lihastyötä vaativissa asioissa vaikuttaa lisäksi se, mitä on tehty suoritusta edeltävinä tunteina ja minuutteina, ja tämä vaikutus voi olla joko väsyttävä tai suorituskykyä edistävä. Teholajien tutkimuksissa onkin onnistuttu osoittamaan, että oikeanlaisella valmistavalla harjoituksella saadaan parannettua varsinaisen suorituksen tulosta. Useissa kestävyysjuoksuun liittyvissä tutkimuksissa voimaharjoittelua sisältävällä harjoitusinterventiolla on saatu kehitettyä juoksemisen suorituskykyyn liittyviä tekijöitä, esimerkiksi taloudellisuutta. Sen sijaan hermostollista suorituskykyä hetkellisesti edistävien valmistavien voimaharjoitusten vaikutusta on tutkittu varsin vähän, varsinkin useiden tuntien aikaikkunalla ennen suoritusta. Tämän tutkimuksen tarkoitus on selvittää, onko edellisenä iltapäivänä tehdyllä valmistavalla voimaharjoituksella vaikutusta 800 metrin juoksuun liittyviin suorituskyvyn osatekijöihin. Menetelmät. Tutkimukseen osallistui 3 naista ja 8 miestä, joilla kaikilla oli vähintään kahden vuoden harjoitustausta kestävyysjuoksuharjoittelusta. Valmistava voimaharjoitus, sekä sen vertailukohta ei-valmistava juoksuharjoitus, suoritettiin iltapäivällä klo 16–18 alkaen. 800 metrin juoksutesti tehtiin klo 9–11 alkaen. Palautusaika edellispäivän harjoituksen ja testin välillä oli keskimäärin 16 tuntia. Valmistavan voimaharjoituksen liikkeet olivat jalkaprässi 3 x 5 toistoa, isometrinen pohjelaite 3 x 5 sekunnin pito, syklinen esikevennyshyppy 3 x 5 ja pudotushyppy 20 senttimetristä 3 x 5. Nopeus- ja voimaominaisuuksia suhteutettiin valmistavasta voimaharjoituksesta saatuihin hyötyihin. Näitä ominaisuuksia mitattiin lentävän 20 metrin juoksulla, esikevennyshyppykorkeudella sekä jalkaprässin viiden toiston maksimilla. Tulokset. Valmistavalla voimaharjoituksella ei ollut vaikutusta tutkittavien juoksuaikaan 800 metrillä eikä vauhdinjakoon. Vauhdinjaolla ei ollut yhteyttä myöskään tutkittavien suorituskykyyn 800 metrillä. Valmistavan voimaharjoituksen jälkeen ei havaittu tilastollisesti merkitsevää parannusta tuoreena (pre 2 min) eikä väsyneenä (post 1 min) tehtyyn esikevennyshyppykorkeuteen. Sen sijaan näiden erotus oli PSE:n jälkeisenä päivänä suurempi. Mitä parempi oli suorituskyky lentävän 20 metrin juoksussa sekä esikevennyshypyssä, sitä enemmän lihasarkuutta koettiin valmistavan voimaharjoituksen jälkeisessä juoksutestissä. Mitä enemmän lihasarkuutta koettiin valmistavan voimaharjoituksen jälkeen verrattuna ei-valmistavaan harjoitukseen, sitä vähemmän PSE:stä hyödyttiin. Nopeus- ja voimaominaisuuksilla ei ollut yhteyttä voimaharjoituksesta saatuun hyötyyn. Pohdinta ja johtopäätökset. Valmistava voimaharjoitus ei johtanut parempaan suorituskykyyn 800 metrin juoksussa 16 tunnin palautusaikaikkunalla. Aika valmistavan voimaharjoituksen ja juoksutestin välillä saattoi olla liian pitkä suhteessa harjoituksen vaativuuteen. Liikevalinnat eivät välttämättä tukeneet juoksua ja tutkittavien yksilöllisiä ominaisuuksia optimaalisesti. Hermostollisesta voimaharjoituksesta saatavat vasteet ovat, koetun lihasarkuuden tulosten perusteella, mahdollisesti suuremmat niillä henkilöillä, joilla lyhytaikainen suorituskykyisyys on parempi. Siksi myös pidempi palautumisaika todennäköisesti vaaditaan heille. Tämän tutkimuksen perusteella valmistavalla voimaharjoituksella ei ole vaikutusta seuraavana päivänä tehtävän 800 metrin juoksun suorituskykyyn.