Lukion liikunnanopettajien kokemuksia syömishäiriöitä sairastavista opiskelijoista - Perttula, Tuomas (2023)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia, millaisia kokemuksia lukiossa opettavilla liikunnanopettajilla on syömishäiriöön sairastuneista opiskelijoista. Tutkimusten mukaan syömishäiriöiden ilmaantuvuuden huippu on 16–19 vuoden iässä, joka asettuu juuri lukiolaisten ikähaarukkaan. Liikunnanopettajat kohtaavat opiskelijan erilaisessa ympäristössä muihin opettajiin verrattuna, ja liikuntatunneilla opiskelijoiden vaatetus on yleensä kevyempi. Tästä syystä liikunnanopettajilla on oivat mahdollisuudet tunnistaa nuoren syömishäiriö ja ohjata hänet avun piiriin. Syömishäiriöisen opiskelijan tunnistaminen vaatii opettajalta tietoa syömishäiriöistä sekä niiden tyypillisistä oireista. Sairastuneen opiskelijan kohtaaminen puolestaan vaatii opettajalta ennen kaikkea rohkeutta puuttua ja uskallusta ottaa asia puheeksi. Syömishäiriöt ovat erittäin ajankohtainen aihe, mutta tietoa niiden näyttäytymisestä koulussa on vähän, minkä vuoksi tutkimus tarjoaa tärkeää ja uutta informaatiota. Tutkimusote oli kvalitatiivinen ja tutkimuksen aineisto kerättiin puolistrukturoidulla teemahaastattelulla. Aineisto koostui viidestä lukiossa liikuntaa opettavan naisen haastattelusta, jotka kestivät keskimäärin 29 minuuttia (17-39 min). Opettajat olivat iältään 25–62-vuotiaita (iän keskiarvo 48 vuotta). Litteroitua aineistoa kertyi yhteensä 36 sivua. Tutkimuksen kohteena oli lukiossa liikuntaa opettavien opettajien kokemukset, jonka vuoksi analyysimenetelmänä oli laadullinen sisällönanalyysi ja tutkimusote fenomenologis-hermeneuttinen. Tutkimus osoitti, että syömishäiriöt voivat näkyä lukiossa monin eri tavoin, eikä niitä ole helppoa havaita. Lukiossa opiskelijat voivat valita, milloin he käyvät liikuntakurssin, joten he voivat välttää liikuntakurssille osallistumisen silloin, kun syömishäiriössä on akuutti vaihe. Syömishäiriöiden tunnistamista lukiossa vaikeuttaa se, että yksi kurssi kestää vain noin seitsemän viikon ajan, joten siinä ajassa opettajan on vaikea huomata muutoksia opiskelijassa varsinkin, jos opiskelija ei ole ennestään tuttu. Opettajat kokivat osaamisensa olevan riittävällä tasolla, mutta he myönsivät, että tietoa lisäävästä ja kohtaamiseen rohkaisevasta koulutuksesta olisi monelle hyötyä. Tutkimuksen tulokset antavat tietoa valmistuville ja jo valmistuneille opettajille siitä, miten syömishäiriöt voivat näyttäytyä koulussa ja miten opettaja voi omalla toiminnallaan toimia ennaltaehkäisevästi.