Metsänpohjan metaani- ja typpioksiduulivuot avo- ja osittaishakatussa ojitetussa turvemetsässä - Suikula, Juulia (2023)
Avohakkuita sisältävä jaksollinen kasvatus on yleisin metsänkasvatusmenetelmä Suomen ja havumetsävyöhykkeen turvemetsissä. Ekologisesti kestävämmäksi vaihtoehdoksi avohakkuille on esitetty jatkuvaa kasvatusta, jossa vedenpinnan tason sekä metaani- ja typpioksiduulipäästöjen odotetaan kasvavan maltillisemmin kuin jaksollisen kasvatuksen menetelmissä. Jatkuvan kasvatuksen suosimista pidetään ojitetuissa ja erityisesti rehevissä turvemetsissä potentiaalisena keinona vähentää Suomen maankäyttösektorin ilmastopäästöjä, mutta lisäselvityksiä hakkuutapojen ilmastovaikutuksista tarvitaan. Tässä Pro gradu -tutkielmassa selvitettiin manuaalisilla kammiomittauksilla Etelä-Suomessa sijaitsevan turvemetsän avo- ja osittaishakkuualueen sekä hakkaamattoman kontrollialueen eroja metsänpohjan metaani- ja typpioksiduulivirroissa. Lisäksi tarkasteltiin vedenpinnan tason, turpeen lämpötilan ja maaperän ravinteisuuden yhteyksiä kasvihuonekaasuvoihin. Metaanin nielu oli suurempi osittaishakkuu- ja kontrollialueella verrattuna avohakkuualueeseen. Syvemmällä vedenpinnan tasolla havaittiin kasvattava vaste metaanin nieluun. Tutkimuksen tulokset viittaavat siihen, että metaanin osalta avohakkuun ilmastovaikutukset ovat suuremmat kuin osittaishakkuun. Osittaishakkuualue oli suurempi typpioksiduulin lähde verrattuna avohakkuu- ja kontrollialueeseen. Tulokset korostavat ravinteisuuden huomiointia turvemetsien käsittelyssä nyt ja tulevaisuudessa typpioksiduulipäästöjen vähentämiseksi. Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää jatkuvan kasvatuksen mahdollisuuksien selvittämisessä ilmastonmuutoksen hillinnässä metsätaloussektorilla.