”Niin siis nimenomaan, semmoinen tavallaan rohkeus kokeilla ja katsoa että no mitäs tässä tapahtuu” : aloittavien opiskelijoiden käsityksiä oppimisesta verkkopainotteisessa fysioterapeuttikoulutuksessa – fenomenografinen tutkimus - Franicevic, Marko (2023)
Verkkopainotteinen opiskelu on viime vuosina lisääntynyt runsaasti pedagogisten ratkaisujen muuttuessa, teknologian kehittyessä ja yhteiskunnallisten asioiden vaikuttaessa. Suomessa käynnistyi ensimmäinen verkkopainotteinen fysioterapeuttikoulutus ammattikorkeakoulussa, ja opiskelijoiden käsityksiä tästä ei ole vielä tutkittu. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli lisätä ymmärrystä fysioterapeuttiopiskelijoiden laadullisesti erilaisista käsityksistä oppimisesta verkkopainotteisessa fysioterapeuttikoulutuksessa sekä käsitysten välisistä yhteyksistä. Tutkimus toteutettiin haastattelututkimuksena fenomenografista tutkimusotetta hyödyntäen. Tutkimukseen osallistui yhteensä kahdeksan 21–59-vuotiasta ensimmäisen lukukauden verkkopainotteisen fysioterapeuttikoulutuksen opiskelijaa suomalaisesta ammattikorkeakoulusta. Haastatteluaineisto kerättiin maalis- ja huhtikuussa 2022 yksilöllisten haastattelujen avulla, jotka toteutettiin etäyhteyksien (Zoom) välityksellä. Haastattelujen litterointi tapahtui sanasta sanaan, ja aineiston analyysissä käytettiin Åkerlindin mukaista fenomenografista analyysiä. Tutkimuksen tulokset kuvastavat kollektiivisesti tutkittavien erilaisia käsityksiä tutkimusilmiöstä. Fysioterapeuttiopiskelijoiden käsitykset oppimisesta verkkopainotteisessa fysioterapeuttikoulutuksessa jakaantuivat kolmeen hierarkkisesti laajenevaan kuvauskategoriaan: 1) Verkkopainotteinen oppiminen tiedon ja taidon hankkimisena II) Verkkopainotteinen oppiminen yksilölle mukautuvana prosessina III) Verkkopainotteinen oppiminen mahdollistajana. Kuvauskategoriat varioivat viidessä teemassa: 1) itsenäisyys, 2) verkkoympäristö, 3) lähiopetus, 4) vuorovaikutus ja 5) yhteisöllisyys. Kriittiset erot ilmenivät teemoja tarkasteltaessa. Ensimmäisen ja toisen kategorian välillä erot olivat ”tiedon omaksuminen itsenäisesti tai ohjattuna” ja ”oman osaamisen arviointi”. Toisen ja kolmannen kategorian kriittiset erot olivat ”opiskelijan elämäntilanteeseen sopeutuva oppiminen” ja ”rohkeus toimia fysioterapeuttina”. Tutkimustulokset lisäävät ymmärrystä fysioterapeuttiopiskelijoiden laadullisesti erilaisista käsityksistä oppimisesta verkkopainotteisessa fysioterapeuttikoulutuksessa. Tuloksissa korostuivat fysioterapeuttiopiskelijoiden käsitykset itsenäisen opiskelun tärkeydestä, sekä huolet fysioterapeutin käytännöntaitojen harjaantumisesta sekä suuren tietomäärän sisäistämisestä. Tuloksen opiskelijanäkökulmaa voidaan hyödyntää verkkopainotteisen fysioterapeuttikoulutuksen kehittämisessä.