”Joustava ryhmä, sehän on vaihtoehdoista joustavin ja silloin ei ole pakko olla koko ajan samanlaisessa ryhmässä” : yläkoulun oppilaiden näkökulma liikunnan opetusryhmien muodostamiseen - Karjalainen, Jan (2022)
Yläkoulun liikunnanopetuksen perinteistä rakenteellista jakoa tyttöjen ja poikien liikuntaan on viime vuosina purettu valtakunnallisesti kiihtyvällä tahdilla. Helsinki on toiminut asiassa pioneerina, sillä se on yksi kaupungeista, joissa sekaryhmäopetus on yläkouluissa tänä päivänä vallitseva liikunnanopetuksen toteuttamistapa. Tämän tutkielman tarkoituksena oli selvittää yläkouluikäisten oppilaiden näkemyksiä siitä, millaisessa opetusryhmässä liikunnanopetus tulisi toteuttaa eri liikuntaympäristöissä. Erityisenä tavoitteena oli helsinkiläisten yläkoulujen oppilaiden näkemyksien selvittäminen. Näkemyksiin mahdollisesti yhteydessä olevina tekijöinä tarkasteltiin nykyistä ja aiempaa opetusryhmää, sukupuolta, luokka-astetta, liikuntanumeroa, valinnaisliikuntaan osallistumista ja opetusryhmän kokoa. Lisäksi selvitettiin, onko liikuntaympäristöllä vaikutusta oppilaiden näkemyksiin. Tutkimusaineisto kerättiin kyselylomakkein 334 oppilaalta kolmesta eri helsinkiläisestä koulusta. Määrällisen aineiston analysoinnissa käytettiin ristiintaulukointia sekä khiin neliö -testiä (χ2). Aiemmalla ja nykyisellä opetusryhmällä oli tilastollisesti erittäin merkitsevä yhteys oppilaiden näkemyksiin. Opetusryhmän koolla oli tilastollisesti merkitsevä yhteys näkemyksiin. Muilla taustamuuttujilla, kuten luokka-asteella, sukupuolella, liikuntanumerolla tai valinnaisliikuntaan osallistumisella ei havaittu olevan yhteyttä näkemyksiin. Erillisryhmäopetuksen kannatus oli suurinta vesiliikuntaympäristössä ja pienintä luontoliikuntaympäristössä. Sekaryhmäopetuksen kannatus oli suurinta luontoliikuntaympäristössä ja pienintä vesiliikuntaympäristössä. Joustavan opetusryhmäjaon kannatuksessa ei ollut merkittävää vaihtelua eri liikuntaympäristöjen välillä. Eri opetusryhmätyyppien kannatus vaihteli huomattavasti eri liikuntaympäristöissä. Tämän tutkielman tulokset ovat osittain samansuuntaisia aiempien tutkielmien kanssa. Aiemman ja nykyisen opetusryhmän tilastollisesti merkitsevä yhteys oppilaiden näkemyksiin tukee aiheesta aiemmin saatuja tutkimustuloksia. Tässä tutkielmassa havaittiin myös opetusryhmän koon yhteys oppilaiden näkemyksiin. Toisin kuin aiemmat tutkielmat, tämä tutkielma ei löytänyt havaintoa siitä, että liikuntanumerolla olisi yhteyttä oppilaiden näkemyksiin. Aiempien tutkimustulosten sekä tämän tutkielman perusteella voidaan sanoa, että liikuntaympäristöittäin vaihteleva joustava ryhmäjako olisi oppilaiden näkökulmasta paras mahdollinen liikunnanopetuksen toteuttamistapa. Tutkielman perusteella voidaan todeta, että vesiliikuntaympäristössä opetus olisi hyvä toteuttaa sukupuolen mukaan jaetuissa erillisryhmissä, kun taas muissa liikuntaympäristössä sekaryhmäopetus olisi suositeltavampaa.