Maastopyöräilyn ja kävelemisen vaikutukset polkujen ja niiden lähiympäristön kulumiseen - Salin, Selma (2022)
Luonnossa liikkumisen suosio kasvaa jatkuvasti. Kaikki luonnon virkistyskäyttö kuitenkin kuluttaa luontoa ja monet erilaiset tekijät määrittävät syntyvien vaikutusten vakavuutta, esimerkiksi kulkutapa. Erityisesti maastopyöräilyn ja kävelyn aiheuttamien vaikutusten eroista ei tiedetä paljoa, vaikka maastopyöräilyn suosio on lisääntynyt jo pitkään. Selvitin tässä tutkimuksessa, aiheuttaako maastopyöräily isompia tai erilaisia vaikutuksia jalankulkijoihin verrattuna. Lisäksi tutkin, miten erilaiset ympäristötekijät liittyvät syntyneisiin muutoksiin. Laskin tutkimuspoluilta (n = 27) kävelijöiden ja maastopyöräilijöiden määrät riistakameraaineiston avulla. Maastopyöräilijöiden osuus kaikista käyttäjistä oli 12,9 %. Polkujen tutkimuspisteiltä (n = 135) mittasin kulumisesta kertovia ja kulumista selittäviä muuttujia. Kumpikin kulkutapa kulutti polkuja; maastopyöräilyn vaikutukset olivat kuitenkin monesti isommat. Esimerkiksi polkujen kivisyys kasvoi maastopyöräilyn määrän lisääntyessä. Toisaalta vain kävelijöiden vaikutukset ylettyivät myös polkujen ulkopuolelle kasvillisuuspeitteen vähentyessä. Ympäristömuuttujilla ei ollut juurikaan yhteyttä polkujen ja ympäristön kulumiseen. Tutkimuksen perusteella maastopyöräilyllä on useiden vaikutusten osalta jonkin verran suuremmat vaikutukset kuin jalankulkijoilla. Vaikutusten synty on kuitenkin hyvin monimutkainen prosessi, jossa paikallinen vaihtelu olosuhteiden seurauksena on merkittävää. Tuloksia voidaan hyödyntää alueiden käytön suunnittelussa ja näin vähentää luontoon kohdistuvia, virkistyskäytöstä aiheutuvia negatiivisia vaikutuksia.