A Year of Isolation, Uncertainty, and Changes : Experiences and well-being of teachers from the time of COVID-19 pandemic in Cox’s Bazar, Bangladesh - Huhtala, Tinja (2022)
Opettajien hyvinvointi on tärkeä aihe monesta syystä ja olennaista niin kouluille kuin koko yhteiskunnalle. Aihetta on tutkittu maailmalla laajasti, mutta hauraissa konteksteissa sitä on tutkittu hyvin vähän. Tämä tutkielma käsittelee tätä tutkimusaukkoa ja tutkii opettajien hyvinvointia Cox’s Bazarin pakolaisleirillä, Bangladeshissa, COVID-19-pandemian ajalta. Pandemian vuoksi kouluja suljettiin ja tämä muutti monta asiaa ei vain oppilaiden, mutta myös opettajien arjessa. Opettajat, jotka toimivat tutkielman tutkimuskohteina, työskentelivät tutkimuksen aikana kansalaisjärjestön koulutusprojektissa. Tämän tutkielman ensimmäinen tavoite oli tutkia näiden opettajien ymmärrystä hyvinvoinnista ja heidän kokemuksiaan siitä, miten COVID-19-pandemia vaikutti siihen. Toinen tavoite oli ymmärtää opettajien kokemuksia heidän saamastaan tuesta työnantajajärjestöltä, kuinka he kokivat tämän tuen vaikuttaneen heidän hyvinvointiinsa, ja mitä järjestö olisi toisaalta voinut tehdä enemmän tukeakseen heitä. Tutkimus tehtiin yhteistyössä kahden kansalaisjärjestön kanssa: Suomen Kirkon Ulkomaanavun (Finn Church Aid, FCA) ja Tanskan Kirkon Ulkomaanavun (Dan Church Aid, DCA). Järjestöillä oli yhteinen projekti Cox’s Bazarin pakolaisleirillä Bangladeshissa, jota DCA toteutti käytännössä. Projekti päättyi kesällä 2021. Aineisto kerättiin keväällä-kesällä 2021 neljältätoista osallistujalta, joista kymmenen oli paikallisia bangladeshilaisia opettajia ja neljä pakolaisopettajia Rohingya-yhteisöstä. Aineisto kerättiin henkilökohtaisten haastatteluiden kautta ja analysoitiin hyödyntäen laadullista sisällönanalyysia. Tutkimus halusi luoda opettajille tilan määritellä, mitä hyvinvointi tarkoittaa heille sen sijaan, että vain yhtä valmista hyvinvoinnin määritelmää olisi käytetty. Heidän vastaustensa perusteella muodostui kontekstiin sidottu määritelmä hyvinvoinnista, joka sisälsi seitsemän ulottuvuutta. Tärkeitä tekijöitä opettajien hyvinvoinnissa olivat emotionaalinen hyvinvointi, aktiviteetit, työmahdollisuudet, terveys, turvallisuus, perheen hyvinvointi ja yhteys muihin ihmisiin. Hyvinvoinnin sosiaalinen ulottuvuus oli opettajille erityisen tärkeä ja sosiaaliset suhteet olivat heille myös tärkeitä resursseja COVID-19-pandemian aikana. Muutokset, joita pandemia aiheutti opettajien elämässä, olivat niin positiivisia kuin negatiivisiakin. Muutokset saivat heidät tuntemaan pelkoa, yksinäisyyttä, eristäytyneisyyttä muista, mukaan lukien kollegoista ja projektin avunsaajista, ja muita negatiivisia tunteita. Toisaalta pandemiatilanne antoi heille mahdollisuuden kehittää uusia taitoja esimerkiksi teknologiaan liittyen sekä viettää enemmän aikaa itsekseen ja perheen kanssa. Erilaiset aktiviteetit ja ihmissuhteet auttoivat opettajia selviytymään tilanteesta ja tukivat heidän hyvinvointiaan. Opettajat olivat myös suhteellisen tyytyväisiä tukeen, joita he hyvinvoinnilleen saivat työnantajajärjestöltään. Pandemian aikana DCA jatkoi opettajien kouluttamista työhön liittyvistä aiheista ja hyvinvoinnista ja jakoi tietoa pandemiasta, mikä lisäsi turvallisuuden tunteita. Kollegoita pidettiin tärkeinä voimavaroina, sillä he tukivat toisiaan haasteissa ja vaikeissa tunteissa, ja työnantajien joustavuutta pandemian aikana arvostettiin. Myös palkan, jota DCA yhä maksoi pandemian aikana, mainittiin lähes kaikkien osallistujien toimesta olevan tärkeä tekijä heidän ja heidän perheidensä hyvinvoinnissa. Projektin loppuminen sen sijaan aiheutti huolia, sillä työn saamisen mainittiin olevan vaikeaa pandemian aiheuttamina epävakaina aikoina. Kaiken kaikkiaan DCA:n koettiin onnistuneen tarjota tukea opettajille ja heidän hyvinvoinnilleen pandemian aikana.