Vähän ja paljon liikkuvien lasten liikuntatottumusten taustalla esiintyviä syitä - Kaitsalmi, Linda; Parikka, Susanna (2022)
Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, mitä eroja vähän ja paljon liikkuvien lasten fyysisen aktiivisuuden taustalla oli. Tutkimuksessa tarkasteltiin vanhempien antaman tuen ja heidän fyysisen aktiivisuutensa yhteyttä lasten fyysiseen aktiivisuuteen. Lisäksi tutkimuksessa selvitettiin lapsen kavereiden ja liikuntaharrastuksen yhteyttä lapsen fyysiseen aktiivisuuteen. Lasten fyysistä aktiivisuutta kartoitettiin kyselylomakkeella sekä objektiivisilla mittauksilla, vanhempien liikuntatottumuksia vain kyselylomakkeella. Tutkimuksessa vertailtiin vähän ja paljon liikkuvien lasten sekä heidän perheidensä liikuntatottumuksia että vanhempien antaman tuen määrää. Tutkimuksen aineisto kerättiin vuosina 2018–2020 osana Jyväskylän yliopiston Liikunnallisen tiedekunnan Liikkuva perhe -hanketta. Kolmen vuoden seurantatutkimuksessa tutkittiin 7–10- vuotiaiden lasten aktiivisuutta sekä kyselylomakkeella että objektiivisella mittauksella, sekä aktiivisuuden taustalla olevia tekijöitä. Kyselylomakkeella selvitettiin myös vanhemman fyysinen aktiivisuus sekä heidän antamansa tuki lasten liikkumiselle. Tutkimukseen valikoitui yhteensä 105 vähän liikkuvaa ja 107 paljon liikkuvaa lasta ja heidän vanhempansa. Liikkuva perhe -hankkeessa lasten fyysistä aktiivisuutta mitattiin lanteille asetettavalla liikemittarilla yhden viikon ajan. Tutkimuksen analysoimiseen käytettiin SPSS Statictics 27 -ohjelmaa. Vähän ja paljon liikkuvien lasten fyysisen aktiivisuuden erojen selvittämiseen käytettiin Mann Whitneyn U-testiä ja ristiintaulukointia. Taustamuuttujina olivat lapsen ikä ja sukupuoli sekä vanhemman sukupuoli ja koulutustausta. Tutkimuksen paljon liikkuvat lapset liikkuivat keskimäärin 13 minuuttia tunnissa enemmän kuin tutkimuksen vähän liikkuvat lapset. Tutkimuksen mukaan lasten vanhempien fyysinen aktiivisuus ei vaikuta lapsen liikkumisen määrään. Vanhempien antamalla tuella sen sijaan oli yhteyttä lapsen fyysiseen aktiivisuuteen. Vanhempien tuen määrä ei kuitenkaan ollut yhteydessä ohjatun liikunnan harrastamiseen, sillä sekä paljon että vähän liikkuvat lapset harrastivat ohjattua liikuntaa lähes yhtä paljon. Tutkimuksessa selvisi myös, että paljon liikkuvat lapset ulkoilivat hieman enemmän kuin vähän liikkuvat lapset. Tämän tutkimuksen perusteella saatiin viitteitä siitä, että lapsen fyysisen aktiivisuuden kannalta vanhemman omaa fyysistä aktiivisuutta tärkeämpää on vanhemman antama tuki. Erilaiset tukimuodot ja niiden merkitys tulisi tuoda vanhempien tietoisuuteen, jotta vanhempi voi tukea lastaan jo varhaisessa vaiheessa.