"Where would I find a quiet grove to meditate in, to live in forever?" : elvyttävä luonto osana henkistä etsintää Jack Kerouacin teoksessa The Dharma Bums - Tiusanen, Heidi (2021)
Kandidaatintutkielmassa tarkastellaan Jack Kerouacin romaanin The Dharma Bums (1958) päähenkilö Ray Smithin kautta fokalisoituvia luonnon merkityksiä. Tarkoituksena on selvittää, millaisia erityisesti hyvinvointiin liittyviä merkityksiä luonto päähenkilön kerronnan kautta saa, millaisena päähenkilön luontosuhde kuvastuu sekä miten päähenkilön sisäinen luonto ja ulkoinen luonto ovat yhteydessä toisiinsa. Päähenkilön vetäytyminen juhlinnan täyteisestä kaupungista luontoon luo sopivan kontrastin luonnon hyvinvointivaikutusten tarkasteluun, joita Kerouacin tuotannossa ei ole aiemmin juuri tutkittu. Teoreettisena lähestymistapana teoksen analyysiin toimii ekopsykologiaan painottuvan ekokriittisen kirjallisuudentutkimuksen näkökulma. Analyysiosa rakentuu Terry Giffordin pastoraalikirjallisuudelle määrittämien vetäytymisen (retreat) ja paluun (return) motiivien mukaan, jotka havainnollistavat liikettä luonnon ja kaupungin välillä. Ekokritiikin teorioista hyödynnetään Greg Garrardin määrittelemiä pastoraalin ja villin luonnon trooppeja, joiden avulla tarkastellaan luontokuvausta. Ekopsykologiasta tutkimukseen valikoituvat hyvinvoinnin ja luontosuhteen käsitteet sekä näkemykset luonnon elvyttävistä vaikutuksista. Luonto kuvastuu päähenkilö Ray Smithille idealisoituna ja elvyttävänä ympäristönä, jossa meditoidaan ja tavoitellaan valaistumista. Visuaalisista merkityksistä luontoa määrittää kauneus, jolla on Raylle inspiroivia, rentouttavia sekä rauhoittavia vaikutuksia. Fyysiset luonnon merkitykset tiivistyvät toimintana retkeilyyn ja vuorikiipeilyyn. Korkeana, kaupungista kaukaisena paikkana vuoristo pitää Rayn erossa alkoholista, jonka käytössä hänellä kuvastuu ongelmia läpi teoksen. Rayn luontosuhdetta määrittävät henkisyys, ristiriitaisuus ja antroposentrisyys, siinä missä hänestä välittyy kuitenkin myös arvostus luontoa ja luonnonläheistä elämää kohtaan. Rayn sisäinen ja ulkoinen luonto ovat voimakkaassa yhteydessä toisiinsa, mikä ilmenee luontokuvauksen värittymisenä teoksessa usein päähenkilön tunteiden mukaan.