Hyvinvointia lukioon : hyvinvointitutoreiden ja vastuuopettajien kokemuksia Hyvinvointia lukioon -kehittämishankkeesta - Ojanen, Elise; Vainikka, Heidi (2022)
Suomalaisnuorten hyvinvointi on heikentynyt viime vuosina (THL 2021b). Lisäksi keväällä 2020 alkanut koronaviruspandemia on aiheuttanut edelleen huolta nuorten hyvinvoinnista ja jaksamisesta (Wennberg ym. 2020; Kauppinen ym. 2021). Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin Hyvinvointia lukioon -kehittämishankkeen toteuttamista kolmessa eri lukiossa. Tarkoituksena oli selvittää hyvinvointitutoreiden eli Hyvinvointitutor-koulutuksen saaneiden lukiolaisten ja lukioiden vastuuopettajien kokemuksia ja ajatuksia hyvinvointitutortoiminnasta ja toiminnan onnistumisista sekä esteistä lukuvuonna 2020–2021. Lisäksi kysyttiin tutkittavien ajatukset tutortoiminnan jatkumisesta tulevaisuudessa. Hyvinvointia lukioon -kehittämishanke toimii vuosina 2019–2021, ja hankkeen tavoitteena on edistää opiskelijoiden taitoja huolehtia omasta jaksamisestaan muun muassa riittävän unen, liikunnan ja mielen hyvinvoinnin avulla. Tutkimusaineisto kerättiin puolistrukturoidulla haastattelulla keväällä 2021. Haastatteluihin osallistui seitsemän tutoria ja kolme vastuuopettajaa. Tutorhaastattelut toteutettiin kolmena ryhmähaastatteluna, sillä tutorit olivat toteuttaneet toimintaa oppilaitoksissa ryhmänä, jolloin he jakoivat samoja ajatuksia toiminnan toteutuksesta. Vastuuopettajat haastateltiin yksilöhaastatteluin. Aineiston analyysi toteutettiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysillä, ja yhtenä luokittelun apuvälineenä hyödynnettiin SWOT-analyysia kuvaamaan hyvinvointitutortoiminnan vahvuuksia, heikkouksia, mahdollisuuksia ja uhkia. Tuloksissa ilmeni, että hyvinvointitutorit olivat suunnitelleet tai toteuttaneet jokaisessa lukiossa hyvinvointia tukevia toimenpiteitä, kuten rentoutushetkiä ja yhteisöllisiä tapahtumia. Kuitenkin koronaviruspandemia aiheutti sen, että vain osa toimenpiteistä oli otettu käyttöön. Toimenpiteiden keskeisiä tavoitteita olivat esimerkiksi unen ja levon merkityksen tiedostaminen sekä yhteisöllisyyden lisääminen. Hyvinvointitutortoiminnan vahvuuksiksi nousi esille vuoropuhelun lisääminen henkilökunnan kesken ja opiskelijoiden sekä opettajien välillä. Tutortoiminnan heikkoutena haastateltavat kokivat tämänhetkisen toiminnan rajallisuuden, kuten vähäisen näkyvyyden, ajan puutteen sekä henkilökunnan vaihtuvuuden. Hyvinvointitutortoiminnan mahdollisuutena nähtiin konkreettiset toimenpiteet, kuten tapahtumien järjestäminen sekä hyvinvointiin liittyvät neuvot ja apuvälineet. Lisäksi yhteisöllisyyden lisääminen korostuivat haastatteluissa toiminnan mahdollisuutena. Lopuksi haastateltavat kokivat uhkatekijöiksi resurssien puutteen ja erityisesti ajankäytön. Jotta hyvinvoinnin edistäminen vertaistoiminnan avulla olisi jatkossakin mahdollista, vaatii se henkilökunnalta parempaa sitoutuneisuutta sekä resursointia. Tutkimus antoi kuitenkin viitteitä siitä, että hyvinvointitutortoiminnalla voidaan edistää lukiolaisten hyvinvointia ja oppilaitoksen hyvää ilmapiiriä.