Köyhyys lapsiperheiden elämässä - Mäkelä, Jonna (2022)
Tämä sosiaalityön kandidaatintutkielma käsittelee lapsiperheiden köyhyyttä Suomessa ja muissa Pohjoismaissa. Tutkielmassa tarkastelen, minkälaiset mekanismit selittävät lapsiperheiden köyhyyttä ja miksi köyhyys on ylisukupolvista. Lisäksi tarkastelen, miten köyhyys vaikuttaa lapsiperheiden hyvinvointiin. Tutkielma on toteutettu laadullisena tutkimuksena. Teoreettinen viitekehys tutkielmalle muodostuu köyhyyden, huono-osaisuuden ja hyvinvoinnin käsitteistöstä. Tutkimusmenetelmänä on käytetty narratiivista kirjallisuuskatsausta. Aineiston analysointi on toteutettu teoriaohjaavan sisällönanalyysin avulla, hyödyntäen analysoinnin tulkintakehyksenä Erik Allardtin (1976) hyvinvoinnin ulottuvuuksia (Having, Loving ja Being). Tutkimusaineisto koostuu 12: sta pohjoismaisesta tieteellisestä artikkelista, jotka käsittelevät lapsiköyhyyttä, lapsiperheiden köyhyyttä ja köyhyyden ylisukupolvisuutta lapsiperheissä. Tutkielman tarkastelunäkökulma painottuu Suomeen. Kirjallisuuskatsauksen tulosten perusteella voidaan todeta, että mekanismit lapsiperheiden köyhyyden taustalla ovat moninaiset. Erityisesti 1990-luvun lama, tuloerojen kasvu, yksinhuoltajuus, työttömyys ja työelämän muutokset, alhainen koulutustaso sekä alueellinen eriarvoisuus nousivat aineistossa esiin. Perherakenteeseen liittyvät tekijät ja maahanmuuttajuus nousivat myös esiin. Lapsiperheissä köyhyyden ylisukupolvisuutta selittävät tekijät ovat moninaiset, mutta niiden ytimessä ovat koulutukseen liittyvät tekijät. Kirjallisuuskatsauksen perusteella köyhyys vaikuttaa lapsiperheiden hyvinvointiin kaikilla hyvinvoinnin ulottuvuuksilla, myös päällekkäisesti. Erityisesti köyhyys vaikuttaa Having (Elintaso) – ulottuvuuteen.