Ukraine’s memory war : the order of discourse in Ukrainian memory politics about the WW2 - Romanov, Anna (2022)
Tämä pro-gradu tutkielma käsittelee Toista maailmansotaa koskevaa muistipolitiikkaa Ukrainassa vuoden 2014 tapahtuneen vallankumouksen jälkeen. Ukrainan hallitus aloitti tuolloin mittavat toimet niin kutsutussa dekommunisaatio-projektissa, joka pyrki neuvostoperinnön purkamiseen kaikilta yhteiskunnan osa-alueilta. Tähän projektiin liittyen vuonna 2015 Ukrainan silloinen presidentti Petro Poroshenko allekirjoitti neljä muistilakia, joissa määriteltiin millä tavoin kommunistista menneisyyttä ja Toista maailmansotaa sai julkisesti tulkita. Huolimatta näiden lakiuudistusten herättämästä laajasta kritiikistä, dekommunisaatiota perusteltiin Ukrainan turvallisuuspoliittisena välttämättömyytenä, kiristyneessä poliittisessa kriisitilanteessa Venäjän kanssa. Pääasiallinen vastuu Ukrainan historiankirjoituksesta siirrettiin tällöin Ukrainan kansallisen muistin instituutille. Vuonna 2018 instituutti julkaisi Toista maailmansotaa käsittelevän kirjan, jonka tarkoituksena oli purkaa neuvostoaikaisia sotamyyttejä ja tuottaa uudistunutta näkemystä sodan aikaisista tapahtumista ja Ukrainan menneisyydestä kommunistisen hallinnon alla. Kyseisen kirjan sisältö muodostaa pääasiallisen tutkimusmateriaalin tässä pro-gradussa. Teoreettisen viitekehyksen tutkielmalle muodostavat nationalismin, kansallisen identiteetin ja muistin käsitteet Neuvostoliiton jälkeisessä poliittisessa tilassa. Lähtökohta on konstruktivistinen näkökulma identiteetin rakentumiseen, jossa historia ja muisti nähdään keskeisenä osana kansakunnan itsetietoisuuden rakentamista. Tutkielmassa keskitytään tarkastelemaan, kuinka Ukrainan historiallinen kehityskulku ja muistipolitiikka ovat vaikuttaneet ymmärryksen muodostumiseen Toisesta maailmansodasta. Aineistona toimivaa kirjaa tarkastellaan ranskalaisfilosofi Michel Foucaultin kehittämän diskurssianalyysin valossa. Foucaultilaisessa diskurssianalyysissä huomion keskiössä ovat ne diskurssin sisäiset ja ulkoiset prosessit, jotka osallistuvat tiedon ja merkityksien tuottamiseen tietynlaisessa yhteiskunnallisessa todellisuudessa, toisaalta osaltaan myös muokaten edelleen tätä todellisuutta. Tuloksista käy ilmi, että ymmärrys Toisesta maailmansodasta on muodostunut hyvin vahvasti niiden puolien entisöinnin varaan, jotka aikoinaan joko poistettiin neuvostoliittolaisesta historiankirjoituksesta täysin, tai joita vääristeltiin huomattavasti propagandatarkoituksessa. Ukrainan vallankumuksen jälkeinen muistipolitiikka pyrkii neuvostovastaisia elementtejä hyödyntäen luomaan Ukrainalle itsenäistä historiaa, joka perustelee suvereeniuden merkitystä parhaillaan käynnissä olevassa konfliktissa. Toisaalta analyysi kuitenkin paljastaa myös, että Ukrainalainen historiankirjoitus on tästä huolimatta vielä kiinni neuvostoaikaisessa diskurssissa.