Pelaajien fyysisen kuormituksen vaikutus joukkueen käyttämän pinta-alan dimensioihin jalkapallo-ottelussa - Hautamäki, Johannes (2022)
Digitalisaation ja sensoriteknologian kehittyminen ovat johtaneet käytettävissä olevan datan määrän valtavaan kasvuun urheiluanalytiikassa. Tyypillisesti analysoinnissa on keskitytty kilpailulliseen dataan, kuten esimerkiksi jalkapallo-ottelussa syöttöjen, laukausten ja vapaapotkujen määrään, pelaajien aika- ja paikkatietoon, joukkueiden peliryhmitykseen ja esimerkiksi otteluaikatauluihin. Vaikka pelaajien fysiologisia vaatimuksia ja niiden merkitystä joukkueen suoritukseen on tutkittu paljon, hiukan yllättäen taktisen käyttäytymisen ja fysiologisten vaatimusten yhteyttä on sitä vastoin alettu tutkia enemmän vasta hiljattain. Tässä pro gradu -tutkielmassa selvitettiin, miten pelaajien fyysinen kuormitus vaikuttaa joukkueen käyttämän pinta-alan dimensioiden muutoksiin ottelun aikana. Tutkimus suoritettiin yhteistyössä Polar Electro Oy:n kanssa. Tutkimusaineisto kerättiin kolmessa Suomen korkeimman sarjatason ottelussa kaudella 2020. Otteluissa mitattiin kotijoukkueen pelaajien sykettä, kuljettua kokonaismatkaa, kuljettua matkaa eri nopeusalueilla, kiihdytyksien ja jarrutuksien lukumäärää, kovavauhtisten juoksujen määrää sekä askeltiheyttä. Lisäksi seurattiin kotijoukkueen pelaajien sijaintia kentällä. Dataa kerättiin yhteensä 20 ammattipelaajalta (ikä 27,3 ± 4,6, pituus 182,2 ± 7,3 cm). Pelaajien fyysisen kuormituksen arvioimiseksi laskettiin metabolinen teho, josta johdettiin edelleen korkean ja erittäin korkean tehon työmäärät. Joukkueen käyttämän pinta-alan dimensioiden muutosten tarkasteluun valittiin muuttujiksi pelaajien keskimääräinen poikkeama pituus- ja leveyssuunnassa joukkueen geometrisestä keskipisteestä. Muuttujia arvoitiin koko ottelun, puoliaikojen, 15 ja viiden minuutin aikaikkunoiden keskiarvoina. Muuttujien välisten korrelaatioiden laskemiseen käytettiin viiden minuutin keskiarvoja. Ottelussa 1 pelaajien keskimääräisen pituussuuntaisen poikkeaman ja kaikkien fyysisen kuormituksen muuttujien sekä kuljetun matkan välillä oli erittäin voimakas, tilastollisesti erittäin merkitsevä (p < 0.001) positiivinen korrelaatio. Otteluissa 2 ja 3 sekä pituus- että leveyssuuntaisten poikkeamien ja fyysisen kuormituksen muuttujien välillä havaittiin lineaarisia yhteyksiä, mutta ei yhtä voimakkaita kuin ottelussa 1. Fyysisen kuormituksen muuttujista metabolinen teho korreloi voimakkaimmin ja tilastollisesti merkitsevästi keskimääräisten poikkeamien kanssa otteluissa 1 ja 2. Tulosten perusteella joukkueen fyysisen kuormituksen kumuloituminen ja siitä mahdollisesti aiheutuva pelaajien väsyminen eivät todennäköisesti kasvata joukkueen käyttämän pinta-alan dimensioita ottelun aikana. Joukkueen metabolinen teho on lineaarisesti yhteydessä joukkueen pituus- ja leveyssuuntaisiin poikkeamiin joukkueen geometrisestä keskipisteestä.