Kaupunkimaisen asuinympäristön maankäytön yhteys iäkkäiden henkilöiden kognitiiviseen toimintakykyyn - Tykkyläinen, Pauliina (2021)
Muistisairaudet ovat yksi merkittävimmistä haasteista sosiaali- ja terveydenhuollolle niin kansanterveydellisestä kuin taloudellisestakin näkökulmasta. Niiden ennaltaehkäisyssä on painottunut pitkälti yksilökeskeinen näkökulma, mutta tutkimusten mukaan myös ympäristötekijöillä voi mahdollisesti olla vaikutusta kognitioon. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää kaupunkimaisen asuinympäristön maankäytön yhteyttä iäkkäiden henkilöiden kognitiiviseen toimintakykyyn. Lisäksi tarkasteltiin, onko ydinkeskustassa, keskustamaisilla alueilla tai reuna-alueilla asuvilla iäkkäillä eroja kognitiivisessa toimintakyvyssä suhteessa maankäyttöön, sillä tutkimuksissa on havaittu eroja kognitiivisessa toimintakyvyssä kaupunkimaisilla ja maalaismaisilla alueilla asuvilla iäkkäillä. Tutkimuksessa aineistona käytettiin Jyväskylän yliopiston Life-Space Mobility In Old Age (LISPE) -tutkimuksen alkumittauksia sekä ympäristömuuttujien osalta GEOage (Geographic characteristics, outdoor mobility and physical activity of older people) -tutkimusprojektin dataa. Tutkittavat (n= 848) olivat iältään 75–90-vuotiaita ja asuivat Jyväskylän ja Muuramen alueilla. Kognitiivista toimintakykyä mitattiin tutkimuksessa MMSE-testillä. Ympäristömuuttujista käytettiin maankäytön monipuolisuutta ja asuinalueen tyyppiä. Maankäytön monipuolisuuden sekä eri asuinalueiden maankäytön yhteyttä iäkkäiden henkilöiden kognitiiviseen toimintakykyyn tarkasteltiin lineaarisella regressioanalyysilla. Tutkimus osoitti maankäytön monipuolisuuden olevan yhteydessä iäkkäiden henkilöiden kognitiiviseen toimintakykyyn, kun taustamuuttujina toimivat ikä, sukupuoli, kroonisten sairauksien lukumäärä, koulutus sekä fyysinen aktiivisuus oli vakioitu (p = 0.001). Maankäytön ja kognitiivisen toimintakyvyn välinen yhteys kuitenkin hävisi, kun lisäksi vakioitiin vielä asuinalueen tyyppi -muuttujasta muodostetut indikaattorimuuttujat keskustamaisilla- ja reuna-alueilla asuminen verrattuna ydinkeskustaan (p = 0.097). Tilastollisesti merkitseviä eroja kognitiivisessa toimintakyvyssä suhteessa maankäyttöön ei ilmennyt, eikä erikseen eri asuinalueilla. Tämän tutkimuksen perusteella maankäytön ja kognitiivisen toimintakyvyn välillä näyttäisi olevan yhteys, vaikkakaan ei kovin vahva. Koska kyseessä on poikkileikkaustutkimus, syy-seuraussuhteita tuloksista ei voida päätellä. Aiheesta tarvitaankin lisää tutkimuksia erityisesti pitkittäisasetelmalla.