Kehonkoostumuksen yhteys erikoisjoukkosotilaiden fyysiseen toimintakykyyn ja palautumiseen talviolosuhdeharjoituksessa - Borgenström, Jere (2021)
Kehonkoostumuksen tiedetään olevan yhteydessä sotilaiden fyysiseen toimintakykyyn niin, että korkeampi rasvaprosentti on yhteydessä heikompaan fyysiseen toimintakykyyn. Korkeamman rasvaprosentin on kuitenkin havaittu suojaavan lihasmassan vähenemiseltä energiavajeen aikana, ja tämän tutkielman ensisijaisena tarkoituksena olikin selvittää, voiko korkeampi rasvaprosentti ja lihasmassan säästyminen edesauttaa erikoisjoukkosotilaan fyysisen toimintakyvyn ylläpitämistä sotaharjoituksen aikana, ja onko kehonkoostumuksella yhteyttä fyysisen toimintakyvyn palautumiseen. Lisäksi tarkasteltiin seerumin kortisoli- ja testosteronipitoisuuksien muutosten yhteyttä kehonkoostumukseen sotaharjoituksen aikana. Tutkittavina oli 58 varusmiestä Utin jääkärirykmentin laskuvarjojääkärikomppaniasta, jotka osallistuivat asepalvelukseensa kuuluvaan sotaharjoitukseen Lapissa. Tutkittavilta arvioitiin kehonkoostumus ja mitattiin seerumin hormonipitoisuudet ennen sotaharjoitusta, ennen harjoituksen raskainta vaihetta, välittömästi harjoituksen jälkeen sekä 10 päivää harjoituksen jälkeen. Kehonkoostumuksen arviointiin käytettiin bioimpedanssianalyysiä. Lisäksi tutkittavat suorittivat fyysisen toimintakyvyn testit, joihin kuului kevennyshyppy, kuntopallonheitto, vauhditon pituushyppy, lisäpainoleuanveto, vatsalihastesti, evakuointirata sekä ammuntatestit seisten ja maaten. Fyysisen toimintakyvyn testit suoritettiin ennen sotaharjoitusta, välittömästi sen jälkeen sekä 10 päivää harjoituksen jälkeen. Tuloksia verrattiin ryhmittäin alhaisen (<12%, n=29) ja korkean (>12%, n=29) rasvaprosentin mukaan jaoteltuna, minkä lisäksi tarkasteltiin lihasmassan, rasvaprosentin, seerumin hormonipitoisuuksien ja fyysisten toimintakykytestien välisiä yhteyksiä sekä näiden muuttujien käyttäytymistä eri mittausajankohtien välillä. Korkean rasvaprosentin ryhmän sotilaat menettivät 1,1 kg vähemmän lihasmassaa sotaharjoituksen aikana alhaisen rasvaprosentin ryhmään verrattuna (p<0,001), ja korkeampi rasvaprosentti oli yhteydessä vähäisempään suorituskyvyn laskuun (r=0,31, p<0,05) ja parempaan palautumiseen (r=0,40, p<0,01) evakuointiradalla. Lisäksi vähäisempi lihasmassan lasku oli yhteydessä pienempään suorituskyvyn laskuun evakuointiradalla (r=0,30, p<0,05) ja kevennyshypyssä (r=0,36, p<0,01). Korkeampi rasvaprosentti oli lisäksi yhteydessä vähäisempään testosteronipitoisuuden laskuun harjoituksen aikana (r=0,47, p<0,001). Vaikka korkean rasvaprosentin ryhmä ei suoriutunut alhaisen rasvaprosentin ryhmää paremmin millään fyysisen toimintakykytestien osa-alueella yhdelläkään mittauskerralla, korkeampi rasvaprosentti oli yhteydessä suotuisampiin lihasmassan, testosteronipitoisuuden ja fyysisen toimintakyvyn muutoksiin sotaharjoituksen aikana.