Sykevälivaihtelumuuttujien yhteydet sydämen veren virtaukseen, hapen ekstraktioon, veritilavuuteen, veren läpivirtausaikaan, vaskulaariseen resistanssiin ja sydämen pumppauksen taloudellisuuteen levossa ja rasituksessa - Outinen, Hilla (2021)
Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli selvittää, onko sydämen sykevälivälivaihtelumuuttujien ja sydämen veren virtauksen (MBF), hapen ekstraktion (OEF), sydämen hapenkulutuksen (MVO2), sydämen veritilavuuden (MBV), sydämen veren läpivirtausajan (MTT), vaskulaarisen resistanssin (MVR) ja sydämen pumppauksen taloudellisuuden (ME) välillä tilastollisia yhteyksiä. Lisäksi tutkittiin, että selittääkö tutkittavien kuntotaso, painoindeksi, ikä tai rasituksen aikaansaama sykkeennousu mahdollisia yhteyksiä. Autonomisen hermoston vaikutukset sydämen toimintaan ovat melko hyvin tiedossa, mutta vastaavia tutkimuksia, joissa olisi tutkittu sykevälivaihtelumuuttujien yhteyksiä edellä mainittuihin sydänmuuttujiin ei ole tiedettävästi aiemmin juurikaan tehty. Aiemmissa tutkimuksissa on löydetty, että sydämen autonominen toiminta on yhteydessä verenvirtauksen ja -reservin kanssa. Sydämen toimintaa kuvaavat muuttujat mitattiin PET-tutkimuksen avulla. Sekä sykevälivaihtelumuuttujia, että PET-sydänmuuttujia mitattiin sekä levossa, että rasituksessa. Kuormitus suoritettiin pyöräergometrillä selinmakuulla. Tutkimuksessa hyödynnettiin EXEHEART-tutkimuksen aineistoa. Koehenkilöinä oli 26 tervettä, hyvin erikuntoista miestä, joiden keski-ikä oli 30 vuotta. Kaikkien sykevälivaihtelumuuttujien arvot laskivat rasituksessa lepoon verrattuna, paitsi LF/HF-suhde kasvoi. Sydämen PET-muuttujien osalta rasituksessa nousivat MBF, MVO2 ja OEF kun MBV, MTT ja MVR laskivat. Levossa PET-sydänmuuttujien ja sykevälivaihtelumuuttujien väliltä ei löytynyt merkitseviä yhteyksiä. Rasituksessa MTT korreloi positiivisesti RMSSD:n (r=.552, p=.004) ja HF:n (r=.511 ja p=.009) kanssa. Lisäksi veritilavuus korreloi HF:n kanssa (r=.414, p=.040) ja verenvirtaus RMSSD:n kanssa (r=-.418, p=.037). Muuttujille laskettiin lisäksi lepo- ja rasitustilanteen arvon erotus. Muutosarvojen perusteella tehdyistä korrelaatioista merkitseviä yhteyksiä sykevälivaihtelumuuttujien ja PET-muuttujien väliltä ei löytynyt. Lisäksi tutkittiin vielä sykevälivaihtelumuuttujien ja PET-muuttujien yhteyksiä koehenkilöiden kuntotasoon, rasituksen aiheuttamaan sykkeen nousuun, ikään ja painoindeksiin. Sykkeen muutos oli yhteydessä RMSSD:n, LF:n ja HF:n kanssa. Kuntotaso korreloi RMSSD:n ja HF:n kanssa, kun PET-sydänmuuttujista sydämen verenvirtaus oli yhteydessä sykkeen muutokseen ja kuntotasoon. Tulokset olivat osittain ristiriidassa aiempaan vähäiseen tutkimustietoon. Aiheeseen liittyvissä jatkotutkimuksissa voisi olla mukana myös muita urheilulajien edustajia kuin kestävyysurheilijoita. Lisäksi olisi tärkeää saada tutkittua yhteyksiä eri rasitustasoilla, jotta saataisiin lisätietoa kuntotason vaikutuksesta.