Vanhempien, kavereiden ja liikunnanopettajan liikunnallisen tuen yhteys 6-11-vuotiaiden lasten fyysiseen aktiivisuuteen - Collan, Emilia; Suikkanen, Saija (2021)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää 6–11-vuotiaiden lähipiirissä olevien sosiaalisten toimijoiden liikunnallisen tuen yhteyksiä lasten fyysiseen aktiivisuuteen. Liikunnallista tukea tarkasteltiin vanhempien, kavereiden ja liikunnanopettajan tuen osalta. Fyysinen aktiivisuus nähtiin tässä tutkimuksessa lasta reippaasti tai raskaasti kuormittavana liikunnan muotona, joka ei kuitenkaan rajoitu liikunnan harrastamiseen esimerkiksi seurassa. Tutkimuksen aineisto kerättiin osana Jyväskylän yliopiston Liikuntatieteellisen tiedekunnan Liikkuva perhe –hanketta vuosina 2018–2020. Aineistoa kerättiin 97:stä eri koulusta ympäri Suomen kolmella erilaisella liikunnallista tukea mittaavalla kyselylomakkeella sekä fyysistä aktiivisuutta mittaavalla kiihtyvyysmittarilla. Hankkeeseen osallistui yhteensä 666 1.–4.- luokkalaista lasta vanhempineen, joista 554:ltä löytyi tarvittavat tiedot tätä tutkimusta varten. Tutkimuksen kohdejoukosta 294 oli tyttöjä ja 260 poikia. Tutkimusaineiston analysoinnissa käytettiin IBM SPSS Statistics 26 –ohjelmaa. Aineiston kuvailevissa osioissa käytettiin kohdejoukon lukumäärää (N), minimiarvoa (min), maksimiarvoa (max), keskiarvoa (ka), keskihajontaa (kh) ja prosenttiosuuksia (%). Aineistoa analysoitiin käyttämällä riippumattomien otosten t-testiä, Pearsonin tulomomenttikorrelaatiokerrointa ja hierarkkista lineaarista regressioanalyysiä. Tutkimuksen tulokset osoittivat, että kavereiden liikunnallinen tuki oli tilastollisesti merkitsevä tekijä lasten objektiivisesti mitatulle fyysiselle aktiivisuudelle. Sukupuolten välisiä tuloksia tarkastelemalla havaittiin, että pojat kokivat saavansa kavereilta enemmän tukea kuin tytöt. Tämän lisäksi ikä ja sukupuoli selittivät lasten fyysistä aktiivisuutta ja sen muutoksia kohdejoukossa. Nuoremmat lapset liikkuivat enemmän kuin vanhemmat lapset ja fyysinen aktiivisuus laski asteittain nuorimmasta ikäluokasta vanhimpaan. Pojat liikkuivat tutkimuksen mukaan hieman enemmän kuin tytöt. Kouluiän saavuttaneiden lasten fyysisen aktiivisuuden vuosittaisen laskun vähentämiseksi tulisi ottaa huomioon lasten kaveripiirien vaikutus fyysiselle aktiivisuudelle. Jatkotutkimusta ajatellen olisi tärkeää tarkastella kaverisuhteita syvemmin ja seurata eri sosiaalisten toimijoiden tuen yhteyttä fyysiseen aktiivisuuteen nuoren kasvaessa.