Kansallisen liigan pelaajien pelipaikkakohtainen ottelukuormitus - Mäkiniemi, Juho (2021)
Naisten jalkapallon suosio on kasvanut viime vuosina vauhdilla ja samalla ammattimaistunut, mikä on nostanut etenkin fyysisiä vaatimuksia pelaajia ja heidän fyysistä suorituskykyään kohtaan. Toistuvat korkeaintensiteettiset suoritukset, kuten nopeavauhtiset juoksut, sprintit, kiihdytykset ja jarrutukset, suunnanmuutokset, ja jalkapallolle ominaiset taidot, kuten syöttäminen, laukominen, taklaukset ja maalinteko vaativat pelaajilta fyysisesti paljon. Kuormituksen tasaamiseksi harjoitusten ja otteluiden kesken pelaajien suorituskykyä on alettu seuraamaan erilaisilla pelaajaseurantajärjestelmillä. Tämän seurauksena on havaittu, että fyysiset vaatimukset pelaajia kohtaan vaihtelevat etenkin pelipaikkakohtaisesti, mutta tähän vaikuttavat myös muut tekijät, kuten pelattu taso ja ottelun vaihe. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää naisten kansallisesti korkeimman sarjatason, Kansallisen liigan, pelaajien fyysisiä vaatimuksia (mm. liikuttu matka eri nopeusalueilla, kiihdytysten ja jarrutusten määrä sekä intensiteetti ja syke) pelipaikkakohtaisesti virallisissa sarjaotteluissa. Tämän lisäksi selvitettiin, miten fyysinen suorituskyky muuttuu ottelun aikana ensimmäisen ja toisen puoliajan välillä ja tarkastellessa ottelua 15 minuutin jaksoissa. Pelaajien fyysistä kuormitusta ja aktiivisuutta otteluissa mitattiin Polar Team Pro -pelaajaseurantajärjestelmällä. Tutkimukseen osallistui Kansallisen liigan kymmenestä joukkueesta seitsemän. Pelaajista vaadittavat kriteerit täytti 85 pelaajaa, joista tehtiin ja otettiin mukaan yhteensä 340 yksittäistä otteluhavaintoa 68 eri ottelusta. Tulokset osoittivat, että naisten jalkapallo-ottelut asettavat korkean fyysisen suorituskyvyn vaatimukset kaikille kenttäpelaajille ja eri pelipaikoille (keskuspuolustajat, laitapuolustajat, keskuskeskikentät, laitakeskikentät ja hyökkääjät). Samalla havaittiin, että laitakeskikenttien fyysinen kuormitus näyttäisi olevan suurinta, kun tarkastelussa oli eri muuttujia (mm. liikuttu kokonaismatkan ja korkeaintensiteettisen juoksun ja kiihdytysten ja jarrutusten). Toisaalta samoilla mittareilla keskuspuolustajilla vaatimukset olivat alhaisimmat. Puoliajalta toiselle pelaajien fyysisen kuormituksen määrä ei laskenut tilastollisesti merkitsevästi. Pelipaikasta riippumatta pelaajien suorituskyky oli parhaimmillaan otteluiden alussa lähes kaikkien mitattujen muuttujien perusteella. Aiemmissa tutkimuksissa raportoituihin, kansainvälisen huipputason, pelaajiin verrattuna Kansallisen liigan pelaajat jäävät kansainvälisen huipputason pelaajista vielä selvästi korkeaintensiteettisessä juoksun määrässä.