Virtuaalitodellisuutta hyödyntävän harjoittelun vaikuttavuus ikääntyneiden kognitioon : järjestelmällinen kirjallisuuskatsaus ja meta-analyysi - Margaritis, Mirjami (2021)
Kognitiivisen toimintakyvyn heikentyminen voi edetä muistisairauden puhkeamiseen, jolloin arjesta selviytyminen vaikeutuu merkittävästi. Etenevät muistisairaudet ovat myös kansanterveydellinen ja -taloudellinen haaste. Ikääntyneiden osuus väestöstä kasvaa nopealla tahdilla, minkä vuoksi uudet innovatiiviset ja teknologia-avusteiset kuntoutusmuodot, kuten virtuaalitodellisuuden hyödyntäminen, saattavat olla ratkaisu kuntoutuksen saavutettavuuden sekä vaikuttavuuden lisäämiseksi tulevaisuudessa. Tämän järjestelmällisen kirjallisuuskatsauksen ja meta-analyysin tavoitteena on selvittää, onko virtuaalitodellisuutta (VR) hyödyntävä harjoittelu tavanomaista harjoittelua, hoitoa tai ohjausta vaikuttavampaa yleisen kognition ja toiminnanohjauksen edistämisessä ikääntyneillä, joiden kognition taso on normaali, lievästi heikentynyt tai heillä on dementia. Lisäksi arvioidaan VR-harjoittelun näytönastetta ja tarkastellaan, liittyykö ikääntyneillä toteutettuun VR-harjoitteluun haittavaikutuksia. Järjestelmällinen kirjallisuushaku toteutettiin MEDLINE (Ovid), CINAHL, PsycINFO ja ERIC tietokannoista syyskuussa 2020. Työhön hyväksyttiin ne alkuperäistutkimukset, joiden kohderyhmänä (P) oli vähintään 60-vuotiaat henkilöt kognition tasosta riippumatta, interventiona (I) toteutettiin VR-harjoittelua, vertailuryhmä (C) sai tavanomaista harjoittelua, hoitoa tai ohjausta, tulosmuuttujina (O) oli yleinen kognitio tai toiminnanohjaus, ja tutkimusasetelmana (S) oli satunnaistettu kontrolloitu tutkimus tai satunnaistettu ristikkäistutkimus. Alkuperäistutkimusten harhan riskiä arvioitiin Cochrane Risk of Bias 2 -työkalulla, meta-analyysi toteutettiin Review Manager 5.4 -ohjelmalla ja näytönaste arvioitiin GRADE-työryhmän suositusten mukaisesti. Pro graduun sisällytettiin kaikkiaan 23 alkuperäistutkimusta, joista 20 huomioitiin meta-analyysissä. Osallistujia oli mukaan otetuissa tutkimuksissa kaikkiaan 1155 henkilöä, joiden kognition taso vaihteli normaalista lievään kognition heikentymään tai dementiaan. Osallistujien keskimääräinen ikä oli 60–87 vuotta. Meta-analyysin mukaan virtuaalitodellisuutta hyödyntävä harjoittelu edisti ikääntyneiden yleistä kognitiota tavanomaista harjoittelua, hoitoa tai ohjausta tehokkaammin (SMD 0,33, 95 % LV [0,04; 0,62], p=0,03, I2=69 %, n=698, 15 RCT). Toiminnanohjauksen osalta VR-harjoittelun ja tavanomaisen toteutuksen välillä ei havaittu eroa (SMD -0,33, 95 % LV [-0,67; 0,01], p=0,06, I2=76 %, n=673, 11 RCT). Näytönaste oli heikko kummankin tulosmuuttujan kohdalla. Joitakin lieviä haittatapahtumia raportoitiin liittyen harjoittelun aikaiseen kipuun tai lihassärkyyn, huimaukseen, väsymykseen tai laitteiden käyttöön liittyvään turhautumiseen. Virtuaalitodellisuutta hyödyntävä harjoittelu saattaa olla tavanomaista harjoittelua, hoitoa tai ohjausta vaikuttavampaa yleisen kognition kehittämisessä ikääntyneillä. Toiminnanohjauksen edistämisessä VR-harjoittelu lienee yhtä tehokasta kuin tavanomainen toteutus ikääntyneillä kognition tasosta riippumatta. Koska näytönaste osoittautui heikoksi, saattavat uudet tutkimukset muuttaa tulosten suuntaa. Raportoidut haittatapahtumat huomioiden VR-harjoittelu lienee turvallinen harjoittelumuoto, mutta käyttöä tulee harkita yksilöllisesti kuntoutujan tausta ja oma kiinnostus huomioiden. Laadukkaille interventiotutkimuksille on tulevaisuudessa tarvetta tutkimusnäytön vahvistamiseksi sekä pitkäaikaisvaikutusten ja kustannusvaikuttavuuden selvittämiseksi.