Ulkoisten stressitekijöiden vaikutus vieraslajien siementen itävyyteen - Juola, Milja (2021)
Useat haitallisiksi luokitellut puutarhalevitteiset vieraskasvilajit ovat monin paikoin levinneet Suomen luontoon, erityisesti tienpientareille ja joutomaille. Vieraskasvilajit ovat suuri ongelma ja ekologinen uhka alkuperäiskasvillisuudelle. Yhteisiä piirteitä vieraslajeille ovat nopea lisääntyminen, kasvu ja leviäminen, sie-menten dormanssi sekä kyky sopeutua fysiologisesti uusiin olosuhteisiin. Vieraskasvilajeja sisältävän tienpientareiden niittojätteen hyödyntämistä lannoitteena kompostoinnin jälkeen tutkitaan. Ongelma kompostoidun kasvimassan hyödyntämisessä lannoitteena on vieraslajien siementen mahdollinen selviytyminen prosessista, mutta siementen itävyyteen vaikuttavista tekijöistä tiedetään vähän. Pro gradu- tutkielman tarkoitus oli tutkia erilaisten ulkoisten stressitekijöiden vaikutuksia vieraslajien siementen itävyyteen, jotta saataisiin lisää tietoa siitä, miten siemenet reagoivat vaihteleviin olosuhteisiin, millaisia erilaisia suojausmekanismeja tutkittavien lajien siemenillä on, ja mikä on se tekijä/tekijät, joiden täytyy toteutua, jotta siemenen itävyys tuhoutuu. Tutkielmassa perehdyttiin laajalle levinneiden puutarhalevitteisten komealupiinin (Lupinus polyphyllus), kurtturuusun (Rosa rugosa), jättiputken (Heracleum persicum-ryhmä) ja jättipalsamin (Impatiens glandulifera) siemeniin. Siemenet altistettiin 1–4 viikon mittaisille lämpö- (30°C, 50°C ja 70 °C), pH- (2,5–12) sekä painekäsittelyille (186 N, 569 N ja 1292 N), mikä jälkeen siementen riski itää arvioitiin tetrazoliumvärjäyksen ja rakenteellisen arvioinnin perusteella. Lämpötesteissä korkean lämpötilan ja korkean kosteuspitoisuuden yhdistelmän todettiin olevan tärkein tekijä siementen tuhoutumisessa. 30 °C asteessa riski itää oli suurimmillaan kaikilla testilajeilla. 30 °C ja 50 °C asteen välillä siementen rakenne alkoi hajota ja riski itää laski huomattavasti. 70 °C lämpökäsittelyistä selvisi dormantteja komealupiinin siemeniä ja muiden lajien siemenet tuhoutuivat. Kurtturuusun ja jättiputken siemenet kestivät parhaiten pitkäaikaista altistusta vaihteluvälillä pH 2,5–10,1. Ainoastaan komealupiinin siemeniä selvisi dormanttina kuukauden vahvasti emäksisestä käsittelystä (pH 10,5–12). Testilajien itävyys laski samassa suhteessa paineen nousun kanssa jättiputkella ja jättipalsamilla. Komealupiinin siemenillä itävyys nousi paineen kasvaessa. Tulosten perusteella voidaan arvioida vieraslajimassoja sisältävien prosessituotteiden lannoitekäyttöön liittyviä riskejä.