Suhtautuminen ja käyttäytyminen seksuaalivähemmistöjä kohtaan joukkueurheilussa : seksuaalivähemmistöihin kuuluvien joukkueurheilijoiden sekä heterovalmentajien ja -joukkuekavereiden näkökulma - Kallinen, Elina; Sammalisto, Johanna (2021)
Tutkielman tarkoituksena oli selvittää suhtautumisen ja käyttäytymisen eroja seksuaalivähemmistöjä kohtaan joukkueurheilussa. Lisäksi tutkimme syrjivän, homofobisen ja yhdenvertaisen toiminnan yhteyksiä urheilun harrastamiseen liittyviin syrjinnän seurauksiin. Tutkimuksen kohteena olivat PREACT-hankkeen sähköisiin kyselyihin vastanneet seksuaalivähemmistöihin kuuluvat (N=95) ja heteroseksuaaliset (N=195) joukkueurheilijat sekä heteroseksuaaliset joukkueurheilun valmentajat (N=131). Kyselyaineistoja analysoimme Mann-Whitney U-testin, riippumattomien otosten T-testin, ristiintaulukoinnin ja Spearmanin korrelaatiotestin avulla. Heteroseksuaaliset joukkuekaverit pitivät sukupuolen ja seksuaalisen suuntautumisen moninaisuudesta keskustelemista tärkeämpänä sekä suhtautuivat vaatteiden vaihtamiseen ja suihkussa käymiseen homoseksuaalien kanssa kiusallisemmin kuin heterovalmentajat. Naisvalmentajat eivät suhtautuneet homoseksuaaleja vähätteleviin vitseihin yhtä harmittomasti, eivät kokeneet homoseksuaalisten urheilijoiden vaikuttavan joukkueen tai urheiluseuran ilmapiiriin yhtä kielteisesti, ja pitivät keskustelun ylläpitämistä tärkeämpänä kuin miesvalmentajat. Heteroseksuaaliset miesurheilijat pitivät homoja vähätteleviä vitsejä harmittomampina sekä lesboutta ja homoutta inhottavampana, ja kokivat seksuaalivähemmistöihin kuuluvien urheilijoiden vaikuttavan kielteisemmin joukkueen tai urheiluseuran ilmapiiriin kuin heteroseksuaaliset naisurheilijat. Seksuaalivähemmistöihin kuuluvat urheilijat eivät kokeneet valmentajien rohkaisseen heitä kertomaan seksuaalisesta suuntautumisesta tai kertoneen pitävänsä tasa-arvoa ja yhdenvertaisuutta tärkeänä yhtä usein kuin valmentajat olivat itse arvioineet. Seksuaalivähemmistöihin kuuluvat miesurheilijat kokivat valmentajan rohkaisseen, mutta myös kieltäneen, heitä kertomasta sukupuolikokemuksista tai seksuaalisesta suuntautumisesta useammin kuin seksuaalivähemmistöihin kuuluvat naisurheilijat. Valmentajat tai joukkuekaverit eivät olleet puuttuneet sukupuoleen tai seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvaan syrjintään. Toisaalta valmentajat tai joukkuekaverit eivät olleet tehneet koskaan tai vain harvoin hetero-olettamuksen seksuaalivähemmistöihin kuuluvien joukkueurheilijoiden seksuaalisesta suuntautumisesta. Seksuaalivähemmistöihin kuuluvat miesurheilijat kokivat valmentajan tehneen heistä hetero-olettamuksen useammin kuin seksuaalivähemmistöihin kuuluvat naisurheilijat. Valmentajien ja joukkuekavereiden syrjivä ja homofobinen toiminta olivat yhteydessä seksuaalivähemmistöurheilijan urheilun harrastamiseen liittyviin kielteisiin syrjinnän seurauksiin. Tulevaisuudessa olisi tärkeä tutkia tekijöitä, jotka rakenteellisella tasolla edesauttavat syrjivän toiminnan jatkumista urheilumaailmassa. Tämän myötä urheilumaailmaa pystyttäisiin muokkaamaan kaikille yhdenvertaiseksi.