Voidaanko perinnöllisesti matala aerobinen kapasiteetti kumota hyvän aerobisen kapasiteetin omaavilta rotilta saadulla ulosteensiirteellä? - Venäläinen, Arttu (2021)
Suolistomikrobiston koostumuksen on todettu vaikuttavan laajalti yksilön terveyteen ja olevan vaihtelevissa määrin periytyvä. Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli selvittää ulosteensiirron vaikutuksia LCR- (low- capacity runner, matalan aerobisen kapasiteetin juoksija) ja HCR (high-capacity runner, korkean aerobisen kapasiteetin juoksija) -rottien suolistomikrobiston koostumukseen, vapaaehtoiseen juoksuharjoitteluun, maksimisuorituskykyyn ja aineenvaihduntaa kuvastaviin veriarvoihin. Tässä tutkimuksessa käytetyt rotat olivat aerobiselta kapasiteetiltaan eroavia 44. sukupolven LCR- ja HCR -rottia, joita edeltävä sukupolvi kuljetettiin Suomeen Toledon yliopistosta Yhdysvalloista lokakuussa 2019. Rotat (n=32) jaettiin yhteensä kahdeksaan ryhmään ja kaikille rotille tehtiin suoliston puhdistus mikrobeista suolihuuhtelun avulla. Neljälle ryhmälle tehtiin lisäksi ulosteensiirto. Suolistomikrobiston koostumusta tarkasteltiin tutkimuksen aikana kolmesti ja neljän ryhmän osalta mitattiin häkissä sijaitsevan juoksupyörän käyttöä. Tutkimuksen päätteeksi jokaisen ryhmän maksimisuorituskykyä mitattiin juoksumatolla. Verinäytteet kerättiin lopetuksen yhteydessä. Kaikkien rottaryhmien suolistomikrobiston koostumus vaikutti pääjaksotasolla muotoutuvan kohti runsaampaa bakteroidi- pääjakson ja niukempaa firmikuutti -pääjakson osuutta, mutta muutokset eivät olleet merkitseviä. Ainoastaan ulosteensiirron vastaanottaneen HCR-ryhmän firmikuutti -pääjakson osuuden havaittiin laskeneen (p<0.05) suolihuuhtelun saaneeseen LCR-ryhmään nähden ulosteensiirron jälkeen. Ulosteensiirron vastaanottaneen juoksupyörällisen HCR-ryhmän LDL-kolesterolin määrän todettiin lisäksi olleen alhaisempi suolihuuhtelun saaneeseen LCR- (p<0.001) ja juoksupyörälliseen LCR -ryhmään (p<0.05) nähden. Kokonaisjuoksumatkaa tarkastellessa ulosteensiirron vastaanottanut juoksupyörällinen HCR -ryhmä juoksi tutkimuksen viimeisellä viikolla enemmän kuin ulosteensiirron vastaanottanut juoksupyörällinen LCR-ryhmä (p<0.05). Kaikkien HCR-ryhmien maksimisuorituskyky, lukuun ottamatta ainoastaan suolihuuhtelun vastaanottanutta ryhmää, todettiin suolihuuhtelun saanutta LCR-ryhmää paremmaksi (p<0.05). Tämän pro gradu -tutkielman tulosten pohjalta voidaan todeta suolihuuhtelun ja LCR-rotilta saadun ulosteensiirteen vähentävän mahdollisesti HCR-rottien suolistomikrobiston sisältämän firmikuutti -pääjakson osuutta. Suolihuuhtelun ja ulosteensiirron avulla voidaan lisäksi mahdollisesti vähentää LCR -rottien seerumin LDL-kolesterolin määrää HCR-ryhmiin nähden. Ulosteensiirron ei puolestaan voida tämän tutkielman tulosten perusteella katsoa vaikuttavan HCR- tai LCR -rottien maksimisuorituskykyyn tai vapaaehtoiseen juoksuharjoitteluun. Johtopäätökset kaipaavat kuitenkin tuekseen suuremman otannan sekä kontrolliryhmät. Laajempaa aineistoa ollaan keräämässä tämän pro gradu -tutkielman kirjoitushetkellä.