Polvituen ja biomekaanisen jalkineen vaikutus kipuun ja kävelyyn polven nivelrikkoa sairastavilla - Korkkinen, Sanna (2021)
Polven nivelrikko on yleinen kipua ja toimintakyvyn haittaa aiheuttava nivelsairaus. Sen perimmäistä syytä ei tiedetä, eikä parantavaa hoitoa tunneta. Sairauden riski kasvaa iän myötä. Polven nivelrikon aiheuttama kipu ja jäykkyys vaikuttavat kävelyyn. Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli tutkia polvituen ja biomekaanisen jalkineen käytön sekä kotiharjoittelun vaikutusta kipuun ja kävelyyn polven nivelrikkoa sairastavilla henkilöillä. Tutkimus on osa laajempaa Keski-Suomen keskussairaalan polven nivelrikko -tutkimusta, jossa aineisto kerättiin vuosina 2016–2019. Tutkittavat olivat keskimäärin 61–vuotiaita (N = 135) ja tutkittavista 59 % oli naisia. Tutkittavat satunnaistettiin kolmeen interventioryhmään ja kaikissa ryhmissä interventio kesti neljä kuukautta. Kotiharjoitteluryhmä (n = 43) teki kolme kertaa viikossa kotiharjoittelua, polvitukiryhmä (n = 42) käytti polvitukea ja teki samaa harjoitusohjelmaa kuin kotiharjoitteluryhmä, ja biomekaaninen jalkineryhmä (n = 50), joka käytti biomekaanisia jalkineita, mutta ei osallistunut harjoitusohjelmaan. Kipua arvioitiin VAS-kipunalla ja WOMAC-kyselyllä sekä kävelyä GAITRite-järjestelmällä. Pääanalyysimenetelminä käytettiin Kruskal-Wallisin testiä ja yksisuuntaista varianssianalyysiä (ANOVA) sekä binääristä logistista regressioanalyysiä. Kipu väheni kaikissa interventioryhmissä. Polvitukiryhmän kipu väheni enemmän verrattuna kotiharjoitteluryhmään VAS-kipujanalla arvioituna (p = 0,042), mutta WOMAC-kyselyn kivun osa-alueen perusteella ryhmät eivät eronneet toisistaan. Kävelyanalyysin perusteella kävelynopeus, askeltiheys, askel- ja askelsyklin pituus lisääntyi, heilahdus- ja yksöistukivaiheen osuus kävelysyklistä lisääntyi sekä kaksoistuki- ja tukivaiheen osuus kävelysyklistä väheni (p < 0,001 – p = 0,049). Ryhmät eivät eronneet tilastollisesti toisistaan. Merkittävin kävelyyn yhteydessä oleva tekijä oli painoindeksi, myös polven nivelrikon vaikeusaste, sukupuoli, ikä ja polvikivun kesto olivat yhteydessä kävelyyn. Heikoin kävelyyn yhteydessä oleva tekijä oli polvikivun voimakkuus. Tämän pro gradu -tutkielman tulokset osoittavat, että neljän kuukauden kestoinen polvituen käyttö ja kolme kertaa viikossa toteutettu kotiharjoittelu oli vaikuttavampi kivun hoitomuoto verrattuna pelkkään kotiharjoitteluun. Biomekaanisen jalkineen käytöllä ei ollut vaikutusta kipuun enemmän kotiharjoitteluun verrattuna. Kävelyn osalta interventiot eivät eronneet toisistaan. Kaikissa ryhmissä kipu väheni ja kävely parani. Polvituki yhdistettynä kotiharjoitteluun tai biomekaanisen jalkineen käyttö tai pelkkä kotiharjoittelu ovat sopivia harjoittelumuotoja polven nivelrikkoa sairastaville.