Lukiolaisten kokemuksia liikuntasuhteen muutoksista lapsuudesta nuoruuteen - Liljenbäck, Jere (2021)
Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli selvittää lukiolaisten kokemuksia liikuntasuhteen muutoksista lapsuudesta nuoruuteen. Toisena tavoitteena oli tutkia mitkä tekijät tai tahot olivat yhteydessä liikunta-aktiivisuuteen. Kolmantena tavoitteena oli lisätä tietoa lukiolaisten liikunnalle antamista merkityksistä. Tutkimus oli suuntaukseltaan laadullinen. Tutkimusmetodiksi valittiin narratiivinen sisällöntutkimus, jotta voitaisiin ymmärtää laajemmin liikunnan roolia, sen muodostumista ja kehitystä nuorten itsensä kertomina. Tutkimuksessa käytettiin rinnalla myös määrällistä sisällön erittelyä. Aineisto koostui 25 Kanta-Hämeen alueen lukiolaisen kirjoitelmista, jotka kerättiin kahdelta lukiolta. Kirjoitelmissa opiskelijat käsittelivät liikuntasuhteensa kehitystä alakouluiän alusta lukioaikaan. Lähes jokainen (23) tutkimukseen osallistujista mainitsi fyysisen aktiivisuutensa vähentyneen lapsuudesta nuoruuteen. Suurimpana yksittäisenä syynä liikunnallisen aktiivisuuden vähenemiseen mainittiin opiskelun tuoma rasitus. Harrastustoimintaan liittyvä liiallinen kilpailuhenkisyys, fyysisyys, vakavuus tai muun vastoinkäymisen kokeminen mainittiin yhtenä merkittävimmistä tekijöistä fyysisen aktiivisuuden vähenemiseen. Lisäksi liikunnan vähenemisen syynä nostettiin esiin sairaus tai loukkaantuminen. Liikunnalle annetuista merkityksistä yleisimpiä olivat terveys ja kunto, sekä ilo. Moni vastaajista kertoi liikunnan merkityksen muuttuneen lapsuudesta nuoruuteen. Ilo näyttäytyi vahvemmin lapsuudessa, terveyden ja kunnon merkitys näytti korostuvan nuoruuteen siirryttäessä. Muita tärkeitä merkityksiä, jotka nousivat esiin, olivat sosiaalisuus, itsen tunteminen ja lajimerkitykset. Osa vastaajista kertoi fyysisen aktiivisuuden lisääntyneen ajoittain lapsuudesta nuoruuteen. Liikkumisen väheneminen lapsuudesta nuoruuteen nähtiin tutkimuksen perusteella vähitellen muuttuvana ilmiönä, johon vaikuttivat sosiaaliset suhteet, olosuhteet, yksilöiden kokemukset, arvostukset ja elämäntilanteisiin liittyvät tekijät. Tulokset tukevat pääosin aiempaa tutkimusnäyttöä. Nuorten liikkumisen lisäämiseksi tulisi opettaa enemmän erilaisia liikunnan merkitysulottuvuuksia, jotta nuoret löytäisivät enemmän tärkeitä syitä liikkumiselle. Tutkimuksesta saatujen tulosten perustella voidaan todeta, että nuorten elämää tulisi tarkastella pidemmältä ajalta ja kokonaisuutena. Näin voidaan mahdollisesti ymmärtää paremmin nuorten kokemuksia ja vaikuttaa tulevaan, tavoitteena liikunnallisemman elämäntavan lisääminen.