Beta-sitosterolin vaikutus järvitaimenen (Salmo trutta lacustris) poikasiin - Kinnunen, Kirsikka (2021)
Beta-sitosteroli on puissa luontaisesti esiintyvä estrogeeninen yhdiste, jota päätyy vesistöihin sellu- ja paperiteollisuuden jätevesien mukana. Sen vaikutuksia on aiemmin tutkittu pääasiassa aikuisilla kaloilla, joten haluttiin selvittää mahdollisia vaikutuksia vastakuoriutuneisiin kalanpoikasiin. Koelajina tutkimuksessa oli Suomessa luontaisesti esiintyvä järvitaimen (Salmo trutta lacustris), joka voisi kärsiä beta-sitosterolista. Tutkimuksessa selvitettiin, onko beta-sitosterolilla vaikutusta geenien sytokromi P4501A (cyp1a), estrogeenireseptori alfa (erα) ja vitellogeniini (vtg) ilmentymiseen poikasissa. Lisäksi vaikutuksia poikasten pituuksiin ja ruskuaispussin pinta-aloihin tutkittiin. Erα ja vtg ilmentävät aineen estrogeenista vaikutusta ja cyp1a dioksiinityyppistä toksisuutta. Tutkimuksessa suoritettiin kaksi altistuskoetta pituuksiltaan 24 h ja 14 vrk. Beta-sitosterolin pitoisuudet olivat 1, 10, 100 ja 1000 μg/l, sekä positiivisena kontrollina toimi reteeni (100 μg/l). Reteenin liuotinkontrollina oli DMSO (10 μg/l) ja beta-sitosterolin liuotinkontrollina etanoli (20 ja 200 μg/l). Kummassakin kokeessa oli kolme toistoa kustakin pitoisuudesta, sekä 12 poikasta jokaisessa 24 vuoassa. 24 h näytteet tutkittiin reaaliaikaisen polymeraasiketjureaktion (qPCR) avulla, joka kertoo geenin lähetti-RNA:n määrän ja siten geenin ilmenemisen. Beta-sitosterolilla ei havaittu vaikutusta tutkittuihin geeneihin, eikä pituuksiin ja ruskuaispussien pinta-aloihin. Johtopäätöksenä voidaan todeta, ettei beta-sitosteroli aiheuta dioksiinin kaltaista toksisuutta järvitaimenen poikasissa, eikä sillä näyttäisi myöskään olevan estrogeenivaikutusta vastakuoriutuneisiin järvitaimeniin.