Time of life : cognitive ability and young adulthood in ASD and control populations without intellectual disability - Mämmelä, Laura (2020)
Autismikirjon häiriön (autism spectrum disorder, ASD) määrittely on muuttunut runsaasti vuosien saatossa. Nykytutkimuksen valossa oireiden heterogeenisyys on hyvin yleistä. Aiemmasta käsityksestä poiketen, tyypillisestä kykytasosta (älykkyysosamäärä, ÄO) ei ole tieteellistä näyttöä ASD-henkilöillä. Tässä pro gradu -tutkielmassa tarkasteltiin nuoren aikuisuuden elämäntilannetta sekä kognitiivisen kykytason yhteyttä elämäntilanteeseen nuorilla henkilöillä, joilla on autismikirjonhäiriö (ÄO >70) (n=31) ja heidän neurotyypillisillä verrokeillaan (n=34). Tarkastelun kohteena olivat itsenäinen asuminen, parisuhde, jatkokoulutus, työelämässä oleminen sekä sosiaaliset suhteet nuoressa aikuisuudessa, joita selvitettiin Elämäntilanne-kyselyllä. Kognitiivista kykytasoa arvioitiin WAIS-IV kykytestillä, josta käytettiin kielellisen ymmärtämisen (Verbal Comprehension Index, VCI) sekä visuaalisen päättelyn (Perceptual Reasoning Index, PRI) indeksejä. Ristiintaulukointi osoitti, että ASD-henkilöt poikkesivat tilastollisesti merkitsevästi verrokeistaan kaikissa muissa elämäntilanne-luokissa paitsi jatkokouluttautumisessa. Logistisen regression tulosten mukaan ASD-diagnoosi ennusti heikompaa tulosta kaikissa elämäntilanne-luokissa. Korkeammat pisteet kielellisen ymmärtämisen indeksissä olivat yhteydessä itsenäiseen asumiseen ja jatkokoulutukseen diagnoosista riippumatta. Sen sijaan yhdysvaikutusta ei havaittu eli diagnoosi ja kognitiivinen kykytaso eivät yhdessä ennustaneet mitään elämäntilanne-luokkaa. Tämän tutkielman tulokset osoittivat, että vaikka ASD-henkilön kykytaso olisi hyvä, ASD-diagnoosi voi vaikuttaa useisiin elämäntilanteisiin ja aikuisuuden kehitystehtävien saavuttamiseen. Lisäksi tutkimuksessa selvisi, että elämäntilanteet eivät ole yhteydessä ASD-henkilöiden kykytasoon verrokeista poikkeavasti. Tulokset osoittivat, että selvitäkseen arjessa mahdollisimman itsenäisesti, ASD-diagnoosin saaneet nuoret aikuiset tarvitsevat tukea kognitiivisesta tasosta riippumatta nuoruuden kehitystehtävien saavuttamiseksi.