Koetun liikunnallisen pätevyyden yhteys nuorten fyysiseen aktiivisuuteen - Mäkinen, Teea (2020)
Fyysinen aktiivisuus vähenee merkittävästi nuoruudessa. Vain kolmasosa 9–15-vuotiaista suomalaislapsista ja -nuorista liikkuu liikuntasuositusten mukaisesti. Fyysinen aktiivisuus on yhteydessä lukuisiin terveysvaikutuksiin. Säännöllinen fyysinen aktiivisuus lapsuudessa ja nuoruudessa ennustaa aktiivisuutta aikuisena. Yhtenä liikunnallisen elämäntavan omaksumisen taustalla olevista avaintekijöistä on pidetty koettua liikunnallista pätevyyttä. Tämä pro gradu -tutkielma koostuu kahdesta osasta, jotka ovat kirjallisuuskatsaus ja artikkelikäsikirjoitus. Kirjallisuuskatsauksessa selvitettiin järjestelmällisen tiedonhaun avulla, miten koettu liikunnallinen pätevyys on yhteydessä fyysiseen aktiivisuuteen 10–14-vuotiailla lapsilla ja nuorilla aiemmin tehtyjen tutkimusten perusteella. Tulosten mukaan pojat olivat tyttöjä fyysisesti aktiivisempia ja kokivat vahvempaa koettua liikunnallista pätevyyttä tyttöihin verrattuna. Vahvempi koettu liikunnallinen pätevyys oli yhteydessä korkeampaan raportoituun fyysiseen aktiivisuuteen molemmilla sukupuolilla. Tiedonhaun perusteella fyysistä aktiivisuutta on kuitenkin mitattu tutkimuksissa vain vähän. Artikkelikäsikirjoituksessa tarkastelun kohteena oli Lasten ja nuorten liikuntakäyttäytyminen Suomessa (LIITU) 2016 –tutkimukseen kerätty aineiston osa. Artikkelikäsikirjoituksen tarkoi-tuksena oli selvittää koetun liikunnallisen pätevyyden yhteyttä raportoituun ja mitattuun fyysiseen aktiivisuuteen 11- ja 13-vuotiailla. Aineisto analysoitiin IBM SPSS Statistics 24.0 -ohjelmalla. Analyysimenetelminä käytettiin ristiintaulukointia, Khiin neliö -testiä ja binääristä logistista regressioanalyysiä. Koetulla liikunnallisella pätevyydellä on yhteys fyysiseen aktiivisuuteen nuorilla. Tämän kirjallisuuskatsauksen perusteella koettu liikunnallinen pätevyys olisi tärkeää huomioida fyysisen aktiivisuuden edistämisessä. Erityisesti tytöt ja varhaisnuoret tulee ottaa huomioon. Kirjallisuuskatsauksen perusteella koetun liikunnallisen pätevyyden yhteyttä fyysiseen aktiivisuuteen on tutkittu, mutta tutkimuksissa fyysistä aktiivisuutta on arvioitu pääosin raportointimenetelmillä. Täten tarvittaisiin lisää tutkimusta koetun liikunnallisen pätevyyden ja mitatun fyysisen aktiivisuuden yhteydestä.