From salt to naval stores : Swedish trade with Southern Europe 1700–1815 - Karvonen, Lauri (2020)
Tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella Ruotsin ja Etelä-Euroopan välisen kaupan määrää ja rakennetta 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. Kaupan määrää tarkasteltiin sekä tonneina että rahallisina arvoina hyödyntämällä tanskalaisia Juutinrauman tullitilejä ja Ruotsin kauppakollegion ulkomaankauppatilastoja. Tutkimus osoitti, että kahdenvälinen kauppa Ruotsin ja Etelä-Euroopan välillä kasvoi voimakkaasti 1700-luvun aikana. Etelä-Euroopan maista Portugali ja Italia olivat Ruotsin tärkeimmät kauppakumppanit, ja Espanjan ja Ranskan Välimeren rannikon merkitys oli pienempi. Mitattaessa kaupan arvoa havaittiin, että Etelä-Euroopan osuus Ruotsin ulkomaankaupasta oli noin 10 prosenttia, eikä kahdenvälinen kauppa tällä mittarilla tarkasteltuna ollut erityisen merkittävää. Kuitenkin Etelä-Euroopan merkitys Ruotsin suoralle suolantuonnille oli olennainen. Tuonnin rakenne tonneina mitattuna osoittautui hyvin yksipuoliseksi, sillä suola muodosti 95 prosenttia tuonnin määrästä. Tuonnin arvoa tarkasteltaessa tuonnin rakenne oli paljon monipuolisempi, sillä suolan osuus oli tällöin 56 prosenttia, viinien 11 prosenttia, ja loput tuonista koostui erilaisista luksustuotteista kuten mausteista ja hedelmistä. Puutavaralastit muodostivat 54 prosenttia, rauta 31 prosenttia ja terva 11 prosenttia viennin määrästä tonneina mitattuna. Viennin arvosta raudan osuus oli merkittävä, 69 prosenttia. Kaupan määrän ja kaupan rakenteen yhteydestä havaittiin, että tuonnin kasvaessa tuonti muuttui yksipuolisemmaksi, koska tärkeimmän bulkkituotteen, suolan, osuus tuonnista kasvoi kaupan määrän kasvaessa. Kasvanutta kaukokauppaa Ruotsin ja Etelä-Euroopan välillä ei voida siis yhdistää kasvaneeseen luksustuotteiden kysyntään tai muutoksiin kulutustottumuksissa. Tätä voidaan pitää yhteneväisenä aiempien tutkimusten kanssa, jotka ovat osoittaneet talouskasvun olleen pysähdyksissä merkantilismin ajan Ruotsissa. Viennin muuttomaton rakenne kertoo jatkuvasta ja tasaisesta kysynnästä ruotsalaisille laivanrakennusmateriaaleille 1700-luvulla.