The role of cellular cytoskeleton in the egress of Coxsackievirus B3 - Niva, Juho (2020)
Enterovirus-sukuun kuuluva Coxsackievirus B3 aiheuttaa vakavia sairauksia mm. sydänlihastulehdusta, kardiomyopatiaa ja tyypin 1 diabetesta. CVB3 on yksijuosteita RNA:ta sisältävä virus, joka replikoituu solun sytoplasmassa. CVB3 infektion loppuvaiheessa solun solukalvosta kuroutuu ulospäin aktiinia sisältäviä pitkänomaisia kalvoulkonemia. Näiden rakenteiden on arveltu mahdollistavan CVB3-virukselle epätyypillisen, ei-lyyttisen poistumisen isäntäsolusta ja leviämisen solusta toiseen. Tässä työssä tarkasteltiin viruksen solusta poistumista ja selvitettiin miten solutukirankaan vaikuttavat inhibiittorit säätelevät CVB3-infektion etenemistä ja viruksen aiheuttamien kalvoulkonemien muodostumista green monkey kidney (GMK) soluissa. Käytimme inhibiittoreita, jotka aiheuttavat aktiinitukirangan ja mikrotubulusten stabiloimisen tai depolymerisaation. Lisäksi tutkimme miten myosiini II:n, myosin light chain -kinaasin (MLCK), RhoA-kinaasin (ROCK) ja MAP-kinaasin inhibitio vaikuttaa viruksen aiheuttamiin morfologisiin muutoksiin ja kalvoulkonemien muodostumiseen. Analysoimme CVB3-infektoituja ja inhibiittorikäsiteltyjä apinan munuaissoluja virtaussytometriaa ja konfokaalimikroskopiaa hyödyntäen. Analyysiemme tulokset osoittivat, että solutukirangan molekyyleja ja kinaaseja inhiboimalla, infektoituneiden GMK solujen määrä pieneni merkittävästi. Mikroskooppikuvista nähdään, että jotkut inhibiittorit (phalloidin ja nocodazole) myös ehkäisivät CVB3-infektion aiheuttamia morfologisia muutoksia GMK soluissa. Lisäksi huomasimme, että ROCK:n ja MLCK:n inhibointi tai aktiinitukirangan stabiloiminen phalloidiinilla, mahdollisesti heikentää CVB3-partikkeleiden ei-lyyttistä poistumista isäntäsolusta. Vaikka mikrotubulusten kemiallinen pirstominen vähensi huomattavasti CVB3-infektoitujen solujen määrää, ei mikrotubulusten inhibitio kuitenkaan estänyt CVB3:n aiheuttamien kalvoulkonemien syntymistä Tutkimustuloksemme tukee dynaamisen aktiinitukirangan merkitystä CVB3:n ei-lyyttiselle poistumiselle.