Oblomov-menetelmän yhteys 5.-luokkalaisten oppilaiden fyysiseen aktiivisuuteen ja tunteiden säätelyyn - Koivumäki, Viivi; Konttinen, Lotta (2020)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, millainen yhteys kymmenen draamakasvatukseen pohjautuvaa liikuntatuntia sisältävällä ObLoMoV-menetelmällä oli 5.luokkalaisten oppilaiden fyysiseen aktiivisuuteen ja tunteiden säätelyyn. Lisäksi tarkasteltiin, miten fyysinen aktiivisuus ja tunteiden säätely olivat yhteydessä toisiinsa. Tutkimus toteutettiin hyödyntämällä uutta pedagogista ObLoMoV-menetelmää, jossa yhdistettiin teatteri-ilmaisullisia harjoituksia ja High Intensity Interval Training (HIIT) harjoitusmenetelmää. Menetelmää sovellettiin liikuntatunneilla, joissa tarinallinen juoni rakennettiin Harry Potter -teeman ympärille. Opettajat toteuttivat menetelmää kymmenen 45120 minuutin oppitunnin ajan. Tutkimuksen kohdejoukkona oli neljä keski-suomalaista 5.luokkaa, joihin kuului yhteensä 77 oppilasta (43 tyttöä ja 34 poikaa). Luokista yksi toimi verrokkiryhmänä (N=14). Oppilaiden fyysistä aktiivisuutta ja tunteiden säätelyä mitattiin kyselylomakkeilla Physical Activity Questionnaire for Older Children (PAQ-C) (Kowalski, Crocker & Donen 2004) ja Trait Emotional Intelligence Questionnaire – Child Short Form (TeiQUE-CSF) (Petrides 2009). Kyselyt teetettiin oppilailla ennen ohjelman alkua, heti sen jälkeen sekä noin puoli vuotta ohjelman päättymisestä. Tuloksia analysoitiin toistettujen mittausten ANOVA:lla, jolla selvitettiin menetelmän yhteyttä oppilaiden fyysisen aktiivisuuden ja tunteiden säätelyn keskiarvojen muutokseen alku-, loppu- ja seurantamittauksissa. Verrokkiryhmän pienelle aineistolle valittiin Wilcoxon signed rank -testi. Lisäksi fyysisen aktiivisuuden ja tunteiden säätelyn yhteyttä tarkasteltiin Pearsonin korrelaatiokertoimen avulla. ObLoMoV-menetelmään perustuvalla ohjelmalla ei havaittu tilastollisesti merkitsevää yhteyttä oppilaiden vapaa-ajan fyysiseen aktiivisuuteen, mutta kouluajan fyysiseen aktiivisuuteen sillä oli tilastollisesti merkitsevä myönteinen yhteys liikunta-, väli- ja ruokatunneilla. Tunteiden säätelyn ja ObLoMoV-menetelmän välillä ei havaittu yhteyttä. Tunteiden säätelyn neljän summamuuttujan sekä fyysisen aktiivisuuden välillä havaittiin tilastollisesti merkitsevä myönteinen korrelaatio, eli koetun tunteiden säätelyn voidaan nähdä olevan yhteydessä fyysiseen aktiivisuuden tasoon tässä tutkielmassa. Tämän lyhyen opetusjakson ja tutkimuksen perusteella voidaan todeta, että pelkkä ObLoMoV-menetelmän käyttö ei lisää lasten fyysistä aktiivisuutta, mutta sillä voidaan lisätä ohjelman aikana lasten kouluajan aikaista liikkumisen määrää. Opettamalla koulussa tunteiden säätelyä ja niiden arviointia, voidaan lisätä oppilaiden kriittisyyttä omaa tunteiden säätelyä kohtaan. Jatkossa tarvitaan kuitenkin pitkäkestoisempia ohjelmia ja tutkimuksia näiden tulosten vahvistamiseksi. Lisäksi oppilaiden ja opettajien kokemuksia ObLoMoV-menetelmän käytöstä tulisi tutkia myös laadullisin menetelmin.