Puulajin, puun tuoreuden ja sijaintisyvyyden vaikutus vesiselkärangattomien runsauteen ja monimuotoisuuteen pienvesistöissä - Saarinen, Milla (2020)
Vesistöihin lisättävällä puuaineksella voidaan kasvattaa ravintoresurssien määrää ja lisätä habitaattien rakenteellista monimuotoisuutta, ja siten todennäköisesti vesiselkärangattomien runsautta ja monimuotoisuutta. Tavoitteena oli tutkia, miten puuainesta voitaisiin hyödyntää pienvesistöjen biologisen tilan parantamisessa ja miten puulaji, puun tuoreus sekä sijaintisyvyys vaikuttavat puun pinnalle muodostuvan pohjaeläimistön runsauteen, lajimäärään ja lajikoostumukseen. Kenttäkoe toteutettiin metsäojituksen laskeutusaltaissa ja se koostui kahdesta erillisestä koejärjestelystä. Aktiivipyydyksillä tutkittiin puuaineksen vaikutusta erityisesti vesipatsaassa eläviin vesiselkärangattomiin kahden puukäsittelyaltaan ja kahden verrokkialtaan avulla. Yhdessä altaassa toteutetussa kokeessa selvitettiin puulajin (koivu, mänty ja kuusi), puun tuoreuden (tuore ja vuosi sitten kaadettu) ja sijoitussyvyyden (5 ja 45 cm) sekä puupintojen biofilmin vaikutuksia pohjaeläimistöön. Altaiden välillä ei havaittu puukäsittelystä johtuvia eroja vesiselkärangatonyhteisöissä. Sen sijaan tutkimus osoitti, että havupuuaines ylläpiti lajirikkaampaa ja runsaampaa pohjaeläinyhteisöä kuin koivu. Lisäksi puuaineksen sijoittaminen vesipatsaan yhteyttävään kerrokseen mahdollisti monimuotoisemman ja runsaamman pohjaeläimistön kehittymisen. Näiden tekijöiden vaikutusta vesiselkärangattomiin selittää suurelta osin puiden pinnoille kehittyvän biofilmikasvuston määrän vaihtelu.