Effect of ozonation to water quality in recirculating aquaculture system - Pettersson, Samu (2020)
Kiertovesiviljelyjärjestelmä (RAS) on kehitetty tuottamaan ravinnoksi hyödynnettäviä vesieliöitä nopeammin, joustavammin ja pienemmällä ympäristökuormalla kuin perinteisessä vesiviljelyssä. Koska RAS:n tuloveden tarve on laskettu noin viiteen prosenttiin, järjestelmässä oleva vesi on puhdistettava viljellyille lajeille laadultaan sopivaksi. Otsonia voidaan käyttää veden desinfiointi- ja käsittelymenetelmistä, koska se voi mahdollisesti desinfioida ja parantaa veden laatua hapettamalla orgaanisia yhdisteitä. Koska veden laatu vaihtelee suuresti erilaisissa RAS-järjestelmissä, vaadittava otsoniannos on määritettävä huolellisesti, koska veteen liuennut otsoni on erittäin myrkyllistä vesieliöille. Siksi jäännösotsoni on joko tuhottava erillisellä käsittelyllä tai annos säädettävä siten, että vesi ei sisällä enää otsonia, kun se saavuttaa kasvatusaltaan. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää tehokkain otsoniannos Luke:n kokeelliselle RAS-alustalle Laukaassa. Otsonin hajoamisnopeus ja annos määritettiin systeemin vedelle (TW) ja tulovedelle (LW) laboratorio-olosuhteissa. Otsonin vaikutusta DOC-, TN- ja pH-arvoihin tarkkailtiin. HPSEC-tekniikkaa käytettiin orgaanisten yhdisteiden hajoamisen seuraamiseen mittaamalla UV-254-absorbanssi ja tryptofaani-, tyrosiini-, humiini- ja fulvomainen fluoresenssi kuudelle erilaiselle veden sisältämälle molekyylikokofraktiolle. Tulokset osoittavat, että tehokkain annos LW:lle olisi 1,07 mg O3 / mg DOC ja TW:lle 0,81 mg O3 / mg DOC, laskien veden kokonaisfluoresenssia ja -absorbanssia 78 ± 8,7 % (LW) ja 77,3 ± 13,3% (TW). Otsonin hajoaminen oli paljon nopeampaa TW:ssä kuin LW:ssä ja lämpötilan lasku näytti hidastavan prosessia.