Primary sclerosing cholangitis dysplasia-carcinoma sequence : possibilities in early stage molecular pathology - Mustamäki, Taru (2020)
Primaarinen sklerosoiva kolangiitti, eli PSC on krooninen tulehduksellinen sappiteiden sairaus, joka aiheuttaa sappiteihin arpeutumista ja ahtaumia. PSC potilaista 20 % saa pelättynä huonoennusteisena komplikaationa sappitiesyövän eli kolangiokarsinooman. Kolangiokarsinooman katsotaan kehittyvän kroonisen tulehduksen aiheuttamien sappiteiden muutosten, sekä DNA-vaurioiden seuraksena. Taudin kehityskulku on vaiheittainen, jossa sappiteiden epiteelisolujen syövän esiasteet, eli dysplasiat edeltävät syövän syntymistä. Ainoa parantava hoito kolangiokarsinoomaan on maksansiirto, joka tulisi suorittaa oikea-aikaisesti jo ennen syövän kehittymistä. On haastavaa erottaa toisistaan hyvänlaatuiset sappiteiden ahtaumat ja syöpäsolukko. Edes erilaisia diagnostisia menetelmiä yhdistämällä ei saada kolangiokarsinoomaa havaittua tarpeeksi ajoissa, jotta maksansiirron ajankohta voidaan optimoida. Käytössä on kuvantamisen menetelmiä, sytologiaa ja erilaisia biomarkkereita, mutta niidenkin yhdistelmillä on haastavaa havaita kolangiokarsinooman kehittyminen varhaisessa vaiheessa. Kolangiokarsinoomassa tyypillisesti esiintyviä geneettisiä muutoksia on löydetty useista geeneistä, kuten KRAS-, TP53-, FBXW7-, CDKN2A- ja SMAD4 -geeneistä. Nykytekniikoilla, kuten uuden sukupolven sekvensoinnilla (NGS), sekä emulsiopohjaisella digitaalisella polymeraasiketjureaktiolla (ddPCR) mutaatioita voidaan tutkia erilaisista näytteistä. Tässä työssä tutkimme neljään eri kategoriaan (ei dysplasiaa, lievä dysplasia, vaikea dysplasia ja kolangiokarsinooma) kuuluvia syöväksi edenneitä näytteitä vuosilta 2007-2018 ja pyrimme löytämään kolangiokarsinooman tunnettuja mutaatioita näistä näytteistä NGS- ja ddPCR -menetelmillä. Emme löytäneet tiettyä kolangiokarsinooman syntyä ennustavaa yhteistä muutosta näytteistä, mutta tuloksissa oli monia kiinnostavia mahdollisesti tautia aiheuttavia geenivariantteja. Aiempien tutkimusten perusteella odotimme löytävämme KRAS-mutaatioita näytteistä, mutta vain muutama näyte oli KRAS-mutaatiopositiivinen NGS-menetelmällä. Näytteiden ikä, sekä pienet DNA saannot näytemateriaalista näyttivät vaikuttavan sekvensointituloksiin negatiivisesti. ddPC oli herkempi menetelmä ja osoitti KRAS-mutaatioita useista näytteistä. Kolangiokarsinoomaan johtavien aikaisten muutosten tutkiminen on tärkeää ja parempilaatuisesta alkumateriaalista geenimuutosten löytäminen voi onnistua paremmin.