Onko tässä yhteiskunnassa mitään järkeä? : Jürgen Habermasin elämismaailman ja systeemin käsite-erottelu välineellisen järjen kritiikin päivityksenä - Manninen, Tuomas (2020)
Tätä tutkielmaa ohjaa kaksiosainen kysymys: Onnistuuko Jürgen Habermas päivittämään kriittisen teorian ensimmäisen sukupolven määrittelemän välineellisen järjen kritiikin? Tarjoaako hänen kommunikatiivisen toiminnan teoriassa tekemänsä erottelu systeemin ja elämismaailman välillä tyydyttävän perustan tälle? Tutkimusta motivoi välineellisen järjen käsitteen ja ongelman keskeisyys kriittiselle teorialle koko teoriaperinteen monikymmenvuotisen historian ajan. Ensimmäisen sukupolven teoreetikoista erityisesti Max Horkheimer tunnetaan käsitteen kehittelijänä, joten tutkielma sisältää lyhyen katsauksen myös hänen ajatteluunsa relevanteilta osin. Horkheimeriin kytkeytyen käsittelen myös Max Weberin formaalin järjen käsitettä. Habermasin ajattelu jaetaan yleensä kolmeen paradigmaattiseen vaiheeseen, ja tutkielmassani pureudun näistä viimeiseen, kommunikatiivisen toiminnan teoriaan. Tarkasteluni keskiössä olevan rationaalisuustematiikan kannalta tärkeäksi nousee Habermasin erottelu elämismaailman ja systeemin välille. Habermasille yhteiskunnallinen systeemi näyttäytyy strategisen, välineellistä laskelmointia painottavan järkiperäisyyden piirinä. Tämän teoreettisena vastinparina on elämismaailma, eräänlainen yksilöiden jokapäiväistä olemista sen taustalla määrittävä horisontti, joka näyttäytyy kommunikatiivisen, yhteisymmärrykseen pyrkivän järkiperäisyyden alueena. Näistä käsitteistä pureudun erityisesti elämismaailman tematiikkaan, sillä elämismaailmallisessa, aidosti kommunikatiivisessa toiminnassa on löydettävissä mahdollisuus systeemisten imperatiivien vastustamiselle. Täten käsittelen myös elämismaailman käsitteen fenomenologisia juuria Edmund Husserlin ja Alfred Schützin kautta. Tutkielmani lopputulema on, että Habermas tarjoaa mielenkiintoisen uuden näkökulman välineellisen järjen kritiikkiin ja laventaa järjellisyyden tematiikkaan liittyvää käsitteistöä. Paradigmanvaihdoksen myötä näyttää kuitenkin siltä, että jonkinlaista merkityskatoa aiempaan kriittiseen teoriaan nähden on tapahtunut, ja tämän myötä herää kysymys, tylsistyykö kriittisen teorian terä kommunikatiiviseen paradigmaan siirryttäessä.