Voimaharjoitusten akuutit vaikutukset ja toistoharjoitusvaikutus juoksun taloudellisuuteen ja kestävyyssuorituskykyyn - Hakulinen, Oona-Mari (2020)
Johdanto. Voimaharjoittelun tiedetään edistävän juoksun taloudellisuutta ja kestävyyssuorituskykyä, mutta lihasvaurioita aiheuttava voimaharjoitus saattaa akuutisti heikentää juoksusuoritusta. Tutkimuksissa on kuitenkin havaittu, että samanlaisen harjoituksen toistuessa haitalliset vaikutukset lievenevät, mikä perustuu palautumisen aikana kehossa tapahtuviin hermostollisiin, rakenteellisiin ja biokemiallisiin adaptaatioihin. Tästä ilmiöstä käytetään termiä repeated bout effect (RBE, toistoharjoitusvaikutus). Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää hypertrofisen ja hermostollisen voimaharjoituksen vaikutuksia kaksi vuorokautta myöhemmin tehtävään kestävyysjuoksusuoritukseen sekä selvittää muuttuvatko akuutit vaikutukset juoksun taloudellisuuteen ja suorituskykyyn voimaharjoittelua toistettaessa. Menetelmät. 12 kestävyyskuntoilijaa jaettiin hypertrofiseen (HYP) ja hermostolliseen (HER) voimaharjoitusryhmään. 4 viikon aikana tehtiin 4 kestävyysjuoksutestiä. Ensimmäinen testi oli kontrollitesti ilman voimaharjoitusta. 2 vrk ennen seuraavia kestävyystestejä tehtiin hypertrofinen tai hermostollinen voimaharjoitus. Ennen jokaista kestävyystestiä tehtiin epäsuorat lihasvauriotestit. Kestävyystestissä juostiin 10 min 90 % vauhdilla anaerobisesta kynnysvauhdista ja sen jälkeen 10 min anaerobisella kynnysvauhdilla, joiden jälkeen vauhti nousi 1 km/h minuutin välein uupumukseen asti. Juoksun aikana mitattiin hapenkulutusta, sykettä, koettua kuormittuneisuutta, hengitysosamäärää, laktaattipitoisuutta, maksimivauhtia ja uupumukseen kulunutta aikaa. Voimaharjoittelun aiheuttamaa lihasarkuutta arvioitiin visuaalisen skaalan avulla (VAS). Tutkimuksessa vertailtiin voimaharjoitusten akuutteja vaikutuksia sekä toistoharjoitusvaikutusta juoksun taloudellisuuteen ja maksimisuorituskykyyn. Tilastolliset analyysit tehtiin IBM SPSS Statistics 26.0 -ohjelmalla. Tulokset. Kun vertailtiin tuloksia kontrollitestin ja ensimmäisen voimaharjoituksen jälkeisen testin kesken, ei juoksun taloudellisuudessa tai maksimaalisessa kestävyyssuorituskyvyssä havaittu muutoksia, vaikka HYP-ryhmässä koettu lihasarkuus oli suurta. Juoksun taloudellisuus parantui HYP-ryhmällä kertojen 1 ja 3 välillä ja palautui lähemmäksi kontrollitasoa, viitaten toistoharjoitusvaikutukseen. HER-ryhmässä laktaatti anaerobisella kynnyksellä laski testijakson aikana. Molemmissa ryhmissä uupumukseen kulunut aika parantui ja HERryhmässä parannus oli merkittävämpää. HER-ryhmässä saavutettu hapenotto ja laktaatti parantuivat testijakson aikana. HYP-ryhmässä saavutettu hapenotto laski testikertaan 2 asti. Johtopäätökset. Hermostollinen voimaharjoittelu näyttäisi olevan turvallisempi tapa toteuttaa kestävyysjuoksijoiden voimaharjoittelua, jotta seuraavan kestävyysjuoksusuorituksen laatu ei kärsi ja harjoittelu on myös pitkällä tähtäimellä tuloksellista, mikäli ensisijaisena tavoitteena on kestävyysominaisuuksien kehittäminen. Erilaisten voimaharjoitusten toistoharjoitusvaikutusta kestävyyssuoritukseen tulisi tutkia pidemmällä aikavälillä ja eliittitason kestävyysurheilijoilla.