Näkökulmia laskennallisen luovuuden arviointiin - Lassila, Henrik (2020)
Laskennallisen luovuuden tutkimus on verrattain nuori monitieteinen tutkimusala, jolla on saavutettu merkittäviä tuloksia viime vuosina. Alalta kuitenkin puuttuvat yleisesti hyväksytyt arviointimenetelmät. Tässä tutkielmassa tarkastellaan kriittisesti luovuuden arviointiin käytettyjä menetelmiä sekä empiirisestä että käsitteellisestä näkökulmasta. Sen tarkoituksena on auttaa kartoittamaan luovuuden psykologiseen arviointiin liittyviä tekijöitä sekä luomaan parempia menetelmiä arvioida laskennallista luovuutta. Tutkielmassa ihmisten kognitiivisia arviointitapoja selvitettiin kyselytutkimuksella, jossa tarkasteltiin, miten ihmiset arvioivat yhdeksää ihmisten ja tekoälysovellusten tekemää taideteosta ja mitkä tekijät arviointeihin vaikuttavat. Arvioitavat teokset edustivat musiikkia, kuvataidetta ja runoutta. Tutkimuksessa luovuus jaettiin neljäksi muuttujaksi: uutuudeksi, odottamattomuudeksi, arvoksi ja viestillisyydeksi. Luovuuden arviointitapoja tutkittiin kyselyn strukturoitujen kysymysten vastauksista tehtyjen varianssianalyysimallien avulla sekä laadullisesti vastaajien tulkitsemien merkitysten sisällön analyysilla. Tulosten perusteella pääteltiin, että havaittu arvo ja viestillisyys erottivat selkeimmin ihmisten tekemät teokset tekoälyteoksista. Kyselyn toisessa osassa tutkittiin, tunnistavatko vastaajat tekoälyn tekemät teokset ihmisten tekemistä ja millaisin päättelytavoin tekijä erotetaan. Oikeiden vastausten summien keskiarvoja vertaamalla havaittiin, että vastaajat kykenevät tunnistamaan kuvataide- ja runoteosten tekijät melko helposti, mutta musiikkikappaleiden tekijän vastaajat tunnistavat heikosti. Vastauksista rakennetun logistisen regressiomallin ja laadullisen aineiston tyypittelyn tuloksista pääteltiin, että teosten korkea koettu arvo ja viestillisyys ennustavat tekijän olettamista ihmiseksi. Tutkimus antaa hieman tukea kirjallisuudessa oletetulle arvoharhapäätelmälle, jonka mukaan ihmiset liittävät tekoälyn tuotoksiin helposti negatiivisia arvo-oletuksia. Tutkielma esittää yleiskuvan siitä, miten ihmiset arvioivat laskennallista luovutta ja millä tasolla tekoälyn taiteellinen luovuus tällä hetkellä on. Tutkimus edustaa luovuuden perustutkimusta, mutta sen tuloksilla on sovelluskohteita tekoälytutkimuksessa ja ihmisen ja älykkään teknologian vuorovaikutuksen suunnittelussa.