Persoonallisuuden piirteiden yhteys ikäihmisten kognitiiviseen toimintakykyyn : asuinalue yhteyden selittäjänä? - Keskinen, Maare (2020)
Ikääntyminen altistaa kognitiivisen toimintakyvyn heikkenemiselle, joka tuleekin väestön ikääntyessä olemaan yksi tulevaisuuden suurimmista globaaleista terveyshaasteista. Persoonallisuuden piirteet saattavat olla yhteydessä myöhäisemmän iän kognitiiviseen toimintakykyyn, myös asuinalue saattaa selittää tätä yhteyttä. Tämän pro gradu -tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, miten persoonallisuuden piirteet ovat yhteydessä ikääntyneiden henkilöiden kognitiiviseen toimintakykyyn ja sitä, selittääkö asuinalue tätä yhteyttä. Tutkimusaineistona käytettiin Gerontologian tutkimuskeskuksen ja Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen tiedekunnan Promoting Safe Walking Among Older People (PASSWORD) – tutkimuksen aineistoa. Tutkittavat (n=314, tämän tutkimuksen n=237) olivat satunnaisesti valittu, jyväskyläläisistä kotona asuvista 70–85-vuotiaista henkilöistä koostuva, muistitoiminnoiltaan terve (MMSE≥24) joukko, jotka liikkuivat alkutilanteessa korkeintaan kohtalaisella tasolla ja joilla ei ollut vakavaa kroonista tilaa tai kognitiiviseen tai fyysiseen suorituskykyyn vaikuttavaa lääkitystä. Kognitiivista toimintakykyä mitattiin CERAD-kokonaispistemäärän avulla. Viittä persoonallisuuden piirrettä, neuroottisuutta, ulospäinsuuntautuneisuutta, avoimuutta uusille kokemuksille, ystävällisyyttä ja tunnollisuutta, mitattiin NEO-PI-3-kyselyllä, jossa kullekin piirteelle laskettiin summapistemäärä. Asuinaluetta mitattiin kolmiluokkaisena (kaupunki, taajama ja maaseutu) -muuttujana. Kontrolloitavia muuttujia olivat ikä, sukupuoli, siviilisääty, korkein hankittu koulutus, fyysinen aktiivisuus, koettu terveys, tupakointi, alkoholin käyttö ja masennusoireet. Naisten ja miesten välisiä eroja eri muuttujien suhteen tarkasteltiin Pearsonin khiin neliö -testillä, Fisherin tarkalla testillä, kaksisuuntaisella Mann-Whitneyn U-testillä sekä kaksisuuntaisella riippumattomien otosten t-testillä. Muuttujien välisiä korrelaatioita ja merkitsevyystasoja sekä asuinalueen mediaattoriroolia tarkasteltiin Spearmanin ja Pearsonin korrelaatiokerrointen avulla. Lineaarisella regressioanalyysillä analysoitiin persoonallisuuden piirteiden ja kognitiivisen toimintakyvyn välisiä yhteyksiä sekä asuinalueen moderaattoriroolia. Korkeammat pisteet avoimuudessa uusille kokemuksille oli miehillä (p<0.001) yhteydessä parempaan kognitiiviseen toimintakykyyn. Asuinalueella ei havaittu tilastollisesti merkitsevää välittävää tai muuntavaa vaikutusta. Avoimuus uusille kokemuksille on yhteydessä ikääntyneiden miesten kognitiiviseen toimintakykyyn. Tämä tulee huomioida suunniteltaessa ennaltaehkäisevien toimien kohdentamista.