Neljäsluokkalaisten oppilaiden yrittäminen 20 metrin viivajuoksutestissä - Leinonen, Pauli (2020)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää neljäsluokkalaisten oppilaiden yrittämistä 20 metrin viivajuoksutestissä. Tutkimuksessa tutkittiin oppilaiden itse kokemaa yrittämistä ja rasittuneisuutta sekä oppilaiden saavuttamaa maksimisykettä testin aikana. Lisäksi tutkittiin oppilaiden kokemusta omasta pätevyydestään liikunnassa. Tavoitteena oli selvittää, yrittävätkö neljäsluokkalaiset oppilaat Move! -mittausten kaltaisessa 20 metrin viivajuoksussa parhaansa. Lisäksi tutkittiin, onko yrittämisen määrä, koettu rasitus, koettu pätevyys liikunnassa tai mittauksen aikainen maksimisyke yhteydessä mittauksen tulokseen ja sitä, onko sukupuolten välillä eroja mitatuissa muuttujissa. Tutkimukseen osallistui 86 neljäsluokkalaista oppilasta kuudelta luokalta ja kahdesta keski-suomalaisesta koulusta. Mittaukset suoritettiin Move! - fyysisen toimintakyvyn mittariston 20 metrin viivajuoksumittauksen protokollan mukaisesti. Tutkittavien sykettä mitattiin Polarin sykesensoreiden ja Polar GoFit-sovelluksen avulla. Mittauksen jälkeen oppilaat täyttivät kyselylomakkeen, jossa he arvioivat suorituksensa aikaista yrittämistään, rasittuneisuuttaan sekä koettua pätevyyttään liikunnassa. Yrittämistä ja koettua liikunnallista pätevyyttä arvioitiin Likert-asteikon avulla ja rasittuneisuutta Borgin kymmenportaisella asteikolla. Muuttujien välisiä yhteyksiä tutkittiin Pearsonin tulomomenttikorrelaatiokertoimen avulla ja sukupuolten välisiä eroja riippumattomien otosten t-testillä. Tulokset osoittivat, että koehenkilöt kokivat yrittäneensä mittauksen aikana erittäin kovasti (4.62) ja heidän kokema rasitus mittauksen aikana oli melko korkeaa (6.94). Tutkittavien keskimääräinen maksimisyke mittauksen aikana oli 202.95, mikä on melko lähellä maksimisykkeen arviointikaavoilla laskettua 11-vuotiaan maksimisykettä. Sukupuolten välillä ainut tilastollisesti merkitsevä ero oli koetussa yrittämisessä, jossa tyttöjen yrittäminen oli poikia korkeampaa. Tulosten mukaan koetun pätevyyden liikunnassa ja mittauksen tuloksen välillä oli yhteys siten, että parempi koettu pätevyys oli yhteydessä parempaan tulokseen. Sen sijaan maksimisykkeen, koetun yrittämisen tai rasituksen ja viivajuoksutuloksen välillä ei havaittu tilastollisesti merkitseviä yhteyksiä. Tulosten perusteella voidaan päätellä, että neljäsluokkalaiset oppilaat yrittivät riittävän kovasti viivajuoksumittauksessa, jotta mittaus voi kuvastaa luotettavasti heidän kestävyyssuorituskykyään. Neljäsluokkalaiset eivät ole varsinaisten Move! - fyysisen toimintakyvyn mittausjärjestelmän kohderyhmää, joten tulokset eivät ole yleistettävissä 5-luokkalaisten Move! -mittauksiin. Todellisiin Move! -mittauksiin osallistuvien oppilaiden yrittämiseen viivajuoksumittauksessa tulisi kohdistaa jatkossa tutkimusta, jotta 20 metrin viivajuoksumittauksen soveltuvuudesta alakouluikäisten lasten kestävyyskunnon mittaamiseen saataisiin lisää tietoa.