Vaihdevuosien etenemisen vaikutus motoriseen aivokuoreen : transkraniaalinen magneettistimulaatiotutkimus - Lindeman, Katja (2020)
Eliniän pidentyessä suurin osa länsimaalaisista naisista elää entistä pidempään postmenopausaalisessa tilassa altistuen muun muassa erilaisille hormonipitoisuuksien muutoksista johtuville fysiologisille ja kognitiivisille muutoksille. Sen vuoksi lisää tietoa tarvitaan esimerkiksi vaihdevuosien vaikutuksesta motoriseen toimintakykyyn sekä taustalla vaikuttaviin mekanismeihin. Tämän seurantatutkimuksen tarkoituksena oli transkraniaalista magneettistimulaatiota (TMS) hyödyntäen tutkia keski-ikäisillä naisilla vaihdevuosien etenemisen vaikutusta motorisen aivokuoren inhibitorisiin mekanismeihin ja aktivoitumisherkkyyteen. Tutkimuksen aineisto on osa Estrogeeni, vaihdevuodet ja toimintakyky – ERMA-tutkimusta. Vaihdevuosistatus määritettiin STRAW +10 -luokitusta mukaillen ja TMS-tutkimus toteutettiin perimenopaussin ja postmenopaussin aikana. TMS:n yksittäispulssistimulaatiolla tuotettiin motorinen vaste (MEP) sekä silent period (SP) kolmella eri voimatasolla oikean nilkan isometrisen dorsiflexion aikana. EMG mitattiin tutkittavien oikean jalan etummaisesta säärilihaksesta. Lopullista analyysia varten 40 %:n ja 60 %:n voimatasot maksimaalisesta tahdonalaisesta lihassupistuksesta (MVC) yhdistettiin. Tilastomenetelminä käytettiin Wilcoxonin merkkitestiä ja Spearmanin järjestyskorrelaatiokerrointa. Tutkimus koostui 25 tutkittavasta, joiden seuranta-ajan keston mediaani oli 9,7 (IQR 9,5) kuukautta ja iän mediaani loppumittauksissa 52,9 (IQR 3,5) vuotta. Seurannan aikana follikkelia stimuloivan hormonin (FSH) pitoisuus nousi (p=0,001) ja 17β-estradiolin (E2) pitoisuus laski (p=0,045) kuvastaen vaihdevuosien etenemistä. SP:n kestossa (p=0,615), MEP amplitudissa (p= 0,263) tai MVC:ssa (p=0,222) ei havaittu muutoksia alku- ja loppumittausten välillä. FSH:ssa ja E2:ssa tapahtuneet muutokset eivät korreloineet tilastollisesti merkitsevästi SP:n kestossa, MEP amplitudissa tai MVC:ssa tapahtuneiden muutosten kanssa. Tämän tutkimuksen perusteella vaihdevuosien eteneminen noin 10 kuukauden mittaisessa seurannassa ei vaikuta motorisen aivokuoren inhibitorisiin mekanismeihin tai aktivoitumisherkkyyteen SP:n kestolla ja MEP amplitudilla mitattuna. Pieni otoskoko sekä muuttujissa havaittu runsas yksilöiden välinen vaihtelu kuitenkin vaikeuttavat tulosten yleistettävyyttä. Tarkempien johtopäätösten tekemiseksi tarvitaan lisää laadukkaita seurantatutkimuksia vaihdevuosien ja ikääntymisen vaikutuksesta motoriseen aivokuoreen ja sen mekanismeihin.