Urheiluvalmentajien näkemyksiä tasa-arvon ja turvallisuuden edistämisestä urheiluseuroissa - Korhonen, Terho (2019)
Urheilu on kansainvälisesti julistettu perusoikeus. Urheilu ei kuitenkaan ole syrjinnästä ja häirinnästä vapaa toimintakenttä. Tämä näkyy erityisesti naisten sekä sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen urheilukokemuksissa. Urheiluseurat ovat suosittuja urheiluympäristöjä ja organisoituun urheilutoimintaan osallistumisella voi olla suurempia hyvinvointivaikutuksia verrattuna omatoimisempaan liikkumiseen. Urheiluseuroilla ja erityisesti urheiluvalmentajilla on näin ollen suuri vastuu tasa-arvoisen ja turvallisen urheilun sekä hyvinvoinnin edistämisessä. Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli selvittää urheiluvalmentajien näkemyksiä tasa-arvon ja turvallisuuden edistämisestä urheiluseuroissa. Tutkimusaineistona oli avokysymysaineisto, joka oli osa Jyväskylän yliopiston PREACT-tutkimushankkeessa syksyllä 2018 kerättyä laajempaa urheiluvalmentajien kyselyä (Webropol). Hanketta rahoitti opetus- ja kulttuuriministeriö. Avokysymykseen vastasi 98 valmentajaa (N=98) 45:stä eri lajista. Aineisto analysoitiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysilla. Valmentajien näkemykset tasa-arvoisesta ja turvallisesta urheilusta vaihtelivat paljon. Tämä heijastui tasa-arvon ja turvallisuuden edistämisen keinojen monipuolisuuteen. Valmentajien näkemyksissä ilmeni voimakkaimmin seuran sisäisten ja ulkoisten viestintäkäytänteiden merkitys. Niillä edistettiin avointa, stereotypioita välttävää ja tabuvapaata urheilukulttuuria. Sukupuolten yhteisen urheilutoiminnan koettiin puolestaan antavan urheilijoille tasavertaiset mahdollisuudet urheilijana kehittymiselle. Myös urheilijoiden ryhmäyttäminen sekä osallistaminen seuratoiminnan suunnitteluun koettiin tärkeäksi. Tasa-arvoisen ja turvallisen urheilutoiminnan taustalla nähtiin laadukas valmennustoiminta ja kyky kohdata urheilijat yksilöinä. Toisaalta osa valmentajista koki, ettei urheilu ollut oikea ympäristö huomioida tasa-arvoon liittyviä teemoja. Tasa-arvoa ja turvallisuutta edistettiin siis joidenkin valmentajien mukaan keskittymällä urheilemiseen. Tutkimuksen perusteella tasa-arvon ja turvallisuuden edistäminen koetaan pääsääntöisesti tärkeäksi osaksi valmentajan työtä. Tämä on tärkeä havainto, sillä kansallisen ja kansainvälisen tutkimuksen valossa urheilun tasa-arvo- ja turvallisuustyössä on vielä tehtävää. Tutkimuksen tuloksia voidaan hyödyntää hyvien käytäntöjen levittämisessä sekä valmennus- ja urheiluseuratoiminnan kehittämisessä.