Kuvailevien viittomien ja konstruoidun toiminnan yhteispeli - Hoffrén, Noora (2019)
Tutkielman aiheena on kuvailevien viittomien ja konstruoidun toiminnan keskinäinen esiintyminen. Molemmat ilmiöt ovat kielen eleistä, epäkonventionaalista ja hämärärajaista ainesta, jolla näytetään jotain pelkän kertomisen sijaan. Kuvailevien viittomien ja konstruoidun toiminnan keskinäisestä esiintymisestä tiedetään vähän, sillä aihetta ei ole juurikaan tutkittu. Toistaiseksi olemassa oleva tutkimus perustuu holistisesti ilmiöiden tarkasteluun ilman tyyppijaottelua. Tässä työssä tyyppijaottelut on otettu huomioon, ja tutkimuskysymykset ovat: 1. Esiintyvätkö kuvailevat viittomat aina konstruoidun toiminnan kanssa samanaikaisesti? 2. Mitkä kuvailevien viittomien tyypit esiintyvät tyypillisimmin ilman konstruoitua toimintaa? 3. Miten kuvailevien viittomien eri tyypit esiintyvät yhdessä konstruoidun toiminnan eri tyyppien kanssa? Kuvailevat viittomat on määritelty tutkielmassa jatkumoluontoisesti. Ne on luokiteltu ja annotoitu ELANilla käsimuotojen perusteella seuraaviin alaluokkiin: kokonaista kohdetta kuvaileviin viittomiin, kokoa ja muotoa kuvaaviin ja piirtäviin viittomiin ja kättä kuvaileviin viittomiin. Työssä käytetään valmista aineistoa, johon konstruoitu toiminta on annotoituna astetyypeittäin siihen osallistuvien artikulaattoreiden ja roolin voimakkuuden mukaan. Astetyypit ovat heikko, osittainen ja vahva konstruoitu toiminta. Aineisto koostuu kuuden eri viittojan tuottamasta 24 lyhyestä tekstistä. Tekstit on elisitoitu sarjakuvilla ja ne on viitottu vastaanottajalle. Työn keskeisin tulos on, että kuvailevien viittomien tyypit esiintyvät eri tavoin suhteessa konstruoituun toimintaan. Kokonaista kohdetta kuvailevat viittomat esiintyvät tasaisesti ilman konstruoitua toimintaa ja sen kanssa. Kokoa ja muotoa kuvaavat ja piirtävät viittomat esiintyvät tyypillisimmin ilman konstruoitua toimintaa. Vahvan konstruoidun toiminnan aikana esiintyy lähes poikkeuksetta kättä kuvailevia viittomia. Tulokset viittaavat siihen, että kuvailevia viittomia tulisi tarkastella omina viittomatyyppeinään ainakin suhteessa konstruoituun toimintaan, ja mahdollisesti myös suhteessa muihin viittomakielen ilmiöihin.